ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року 
м. Київ

cправа №  870/17/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Картере В. І., Огородніка К. М.
за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І., 

учасники справи:
представник С(Ф)Г "Слобода" - Журба К. В.,
представники позивача в судове засідання не з`явилися, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Слобода"

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025
у складі судді Бонк Т.Б.
у справі № 870/17/24
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" 
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024
та за заявою Селянського (фермерського) господарства "Слобода"
про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024

у третейській справі № 12/2024 (третейський суддя Кудінов В. В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка"
до Селянського (фермерського) господарства "Слобода"
про стягнення 8 159 418,71 грн,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи

1.          09.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (далі - ТОВ "Полетехніка") та Селянським (фермерським) господарством "Слобода" (далі - СФГ "Слобода") укладено договір зберігання від 27.10.2021 №  ДЗ-022/2021-ЗБ.
2.          У пункті 7.1 договору сторони дійшли згоди, що всі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього Договору(правочину), або у зв`язку з ним, або витікають з нього, в тому числі, що стосується його виконання, порушення, припинення любим шляхом або недійсності, підлягають остаточному вирішенню у постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Правова ліга" у відповідності з його регламентом. Третейський розгляд справи здійснюється постійно діючим Третейським судом у складі з одного третейського судді. Місце знаходження третейського суду та місце розгляду спору: місто Тернопіль, майдан Волі, 4, поштовий індекс 46001. Мова третейського судочинства Українська. Сторони є такими, що розуміють правовий зміст та правові наслідки цього третейського застереження та вважають їх звернення до Третейського суду достатнім захистом своїх прав. 
3.          22.10.2024 рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" у справі № 12/2024 позов задоволено повністю. Стягнуто з С(Ф)Г "Слобода" на користь  ТОВ   "Полетехніка"  8 159 418,71  грн,   з   яких:   6  176 250,00  грн  -  заборгованість  за   втрату  товару;  747 918,71  грн -  пеня,  1 235 250,00 грн- штраф.
4.          05.11.2024 до Західного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ "Полетехніка" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024 у третейській справі № 12/2024.

Короткий зміст заяви про скасування рішення третейського суду та заперечень іншої сторони

5.          05.12.2024 С(Ф)Г "Слобода" звернулося до Західного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024 у третейській справі № 12/2024. 
6.          С(Ф)Г "Слобода" стверджує, що не отримувало рішення третейського суду від 22.10.2024 у третейській справі № 12/2024, оскільки не було належним чином повідомлене про розгляд третейського спору, а про прийняте рішення дізналося з повідомлення Західного апеляційного господарського суду про розгляд справи про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду. Відповідач вказує, що його місцезнаходженням є село Першотравневе Ізюмського району Харківської області, що належить до Борівської селищної територіальної громади, що розташована безпосередньо біля лінії бойового зіткнення, на якій ведуть активні бойові дії з відсічі російської агресії, про що третейський суд був обізнаний, оскільки посилається на ці обставини в своєму рішенні. 
7.          Відповідач також зазначає, що 24.09.2024 начальником Борівської селищної військової адміністрації було видано розпорядження про обов`язкову евакуацію населення, зокрема, з населеного пункту с. Першотравневе, а станом на зараз селище є окупованим російськими військами, а тому відповідач не міг отримати жодних документів від третейського суду. 
8.           Відповідач також посилається на положення Регламенту третейського суду та вказує, що останній не був позбавлений можливості повідомити відповідача про третейський розгляд спору шляхом надіслання інформації на електронну адресу С(Ф)Г "Слобода", яка наявна в договорі. Наведене, на думку відповідача, є підставою для скасування рішення третейського суду, оскільки суд вирішив питання про права та обов`язки особи, яка фактично не брала участі у справі. 
9.          Також відповідач наголошує, що підставою для скасування рішення третейського суду є також те, що третейський суд за відсутності прострочення відповідача безпідставно застосував до нього штрафні санкції  чим вийшов за межі третейського застереження. 
10.          Заперечуючи проти заяви відповідача, ТОВ "Полетехніка" вказувало, що направило копію позовної заяви відповідачу за адресою його місцезнаходження (с. Першотравневе, Ізюмський район, Харківської області), проте поштове відправлення повернулося відправнику із відміткою "відсутність адресата за вказаною адресою". Щодо наведеної відповідачем інформації про евакуацію населення в окремих пунктах Борівської селищної територіальної громади, позивач вказує, що юридична адреса відповідача, відповідно до відомостей ЄДРЮОФОПГО, зазначена: 63813, с. Першотравневе, Ізюмський район, Харківської області і жодної іншої адреси відповідача не було повідомлено ні позивачу, ні третейському суду. Стверджує, що до повноважень третейського суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження учасників справи і закон не визначає такого обов`язку для сторони справи. 
11.          Позивач також доводить, що особа, яка є стороною у третейській справі і не була повідомлена про розгляд справи не є особою, яка не брала участі у справі. 
12.          Крім того, позивач заперечує доводи відповідача про вихід третейського суду за межі третейського застереження та вказує, що С(Ф)Г "Слобода" було порушено зобов`язання з повернення товару за договором зберігання, що мало наслідком настання для нього відповідальності. 

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

13.          14.01.2025 ухвалою Західного апеляційного господарського суду у справі №870/17/24 (повний текст ухвали складено 20.01.2025) заяву С(Ф)Г "Слобода" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024 - залишено без задоволення.

Заяву ТОВ "Полетехніка" від 30.10.2024 про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024 - задоволено.

Видано наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024 у третейській справі № 12/2024 наступного змісту:

"Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Слобода" (місцезнаходження: Харківська обл., Ізюмський р-н, селище Першотравневе, ідентифікаційний код 30772957) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 121 В, ідентифікаційний код 34217047) 8 159 418,71 грн, з яких: 6 176 250 грн - заборгованість за втрату товару; 747 918,71 грн - пеня; 1  235  250 грн - штраф.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Слобода" (місцезнаходження: Харківська обл., Ізюмський р-н, селище Першотравневе, ідентифікаційний код 30772957) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 121 В, ідентифікаційний код 34217047) 67 000 грн - сума третейських витрат.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Слобода" (місцезнаходження: Харківська обл., Ізюмський р-н, селище Першотравневе, ідентифікаційний код 30772957) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 121 В, ідентифікаційний  код 34217047) 1 514 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання та розгляд заяви про видачу наказу".

Постановлено видати відповідні накази після набрання ухвалою суду законної сили.

14.          Суд першої інстанції встановив, що С(Ф)Г "Слобода" було учасником третейського розгляду у третейській справі № 12/2024, водночас приписами ст. 51 Закону України "Про третейські суди" та ст. 350 ГПК України не передбачено такої підстави для оскарження та скасування рішення третейського суду, як неповідомлення ним належним чином особи, яка брала участь у справі, про місце та час третейського розгляду.
15.          Судом також встановлено відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 ГПК України та ч. 6 ст. 56 Законом України "Про третейські суди", відтак суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ "Політехніка" та про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024 у третейській справі № 12/2024.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ 
А. Доводи апеляційної скарги
16.          06.02.2025 С(Ф)Г "Слобода" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій скаржник просить:
- скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у справі № 870/17/24; 
- ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву С(Ф)Г "Слобода" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024 у третейській справі № 12/2024 та скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024 у третейській справі № 12/2024; залишити без задоволення заву ТОВ "Полетехніка" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024 у третейській справі № 12/2024.
17.          С(Ф)Г "Слобода" доводить, що суд першої інстанції неналежно з`ясував обставини справи та не взяв до уваги докази, подані відповідачем. 
18.          Скаржник стверджує, не був належним чином повідомленим про третейський розгляд спору, оскільки місцезнаходженням відповідача є селище Першотравневе (перейменовано в с. Степи) Ізюмського району Харківської області та знаходиться біля лінії бойового зіткнення про що третейський суд був обізнаний. Скаржник зазначає, що 24.09.2024 начальником Борівської селищної військової адміністрації було видано наказ щодо обов`язкової евакуації з населених пунктів, які найбільш наближені до лінії фронту, зокрема с. Першотравневе, тому відповідач не міг отримати жодних документів від третейського суду. 
19.           Вказує, що до матеріалів справи відповідачем було надано лист АТ "Укрпошта" про припинення обслуговування с. Степи з 24.02.2022, у зв`язку з тим, що населений пункт перебуває в зоні активних бойових дій. Посилаючись на ст. 74 Регламенту третейського суду, відповідач вказує, що третейський суд міг повідомити відповідача про розгляд справи направленням на його електронну адресу відповідних повідомлень. 
20.          Таким чином, на думку скаржника, третейський суд вирішив питання про права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, що відповідно до ст. 51 Закону України "Про третейські суди" та ст. 350 ГПК України є підставою для скасування рішення третейського суду. 
21.          Також скаржник доводить, що третейський суд вийшов за межі третейського застереження та безпідставно застосував до відповідача неустойку, однак наведені доводи судом першої інстанції досліджені не були, що свідчить про неповне з`ясування судом обставин справи. 

Б. Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу
22.          Третейським судом та позивачем надсилалися відповідачу процесуальні документи на адресу зареєстрованого місцезнаходження С(Ф)Г "Слобода", однак поштова кореспонденція поверталася відправникам із відміткою "відсутність адресата за вказаною адресою". Проте іншої адреси відповідачем не було повідомлено ні позивачу, ні третейському суду. Твердження відповідача з посиланням на лист АТ "Укрпошта", на думку позивача спростовуються відомостями з сайту АТ "Укрпошти" в розділі "трекінг поштових відправлень", де зазначено, що станом з 20.06.2024 по 26.09.2024 с. Степи обслуговувалося пересувним відділенням з графіком надання послуг у населеному пункті. 
23.          При цьому, позивач вказує, що неповідомлення особи про третейський розгляд не є підставою для скасування рішення третейського суду. Твердження скаржника про вихід третейським судом за межі третейського застереження, позивач вважає помилковими та вказує про неналежне виконання відповідачем умов договору. Позивач також наголошує, що при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності та обґрунтованості рішення, а лише встановлює наявність підстав визначених ст. 350 ГПК України. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції 
24.          Частиною другої статті 25 ГПК України, передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
25.          Відповідно до статті 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:
1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;
2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;
3) третейську угоду визнано судом недійсною;
4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;
5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Скасування господарським судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.
26.          Аналогічні положення містить стаття 51 Закону України "Про третейські суди".
27.          Частиною третьою, четвертою статті 349 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.
28.          Верховний Суд звертає увагу, що перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає (постанови Верховного Суду від 25.11.2020 у справі № 876/26/20, від 11.03.2021 у справі № 876/59/20, від 16.11.2023 у справі № 870/21/23 та ін.).
29.          Отже, виходячи з приписів чинного законодавства при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з`ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, визначених частиною третьою статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статтею 350 ГПК України.
30.          Колегія суддів також звертає увагу на те, що встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України, статті 56 Закону України "Про третейські суди".  Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 876/32/20. 
31.          Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
32.          У пункті 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.
33.          Відповідно до частин 1, 4-6 статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.
34.          Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, у пункті 7.1 договору зберігання від 27.10.2021, укладеного між ТОВ "Полетехніка" та С(Ф)Г "Слобода", сторони дійшли згоди, що всі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього Договору (правочину), або у зв`язку з ним, або витікають з нього, в тому числі, що стосується його виконання, порушення, припинення любим шляхом або недійсності, підлягають остаточному вирішенню у постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Правова ліга" у відповідності з його регламентом. 
35.          Матеріали справи не містять доказів розірвання третейської угоди у передбачений договором чи законом спосіб або визнання її недійсною. Сторонами таких доказів також не надано. 
36.          Відповідно до частини другої статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
37.          Винятки із справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин та є підвідомчими третейським судам, визначено статтею 6 Закону України "Про третейські суди".
38.          Слід також зауважити, що предметом третейської угоди може бути не лише спір, який існує на момент укладення такої угоди, а й будь-які спори, які виникатимуть між сторонами договору в майбутньому та передбачені третейською угодою. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 04.10.2018 у справі № 910/8961/17 та від 30.09.2020 у справі № 873/64/20, від 25.06.2024 у справі № 873/54/24.
39.          Предметом розгляду у третейській справі № 12/2024  була позовна вимога ТОВ "Полетехніка" про стягнення з С(Ф)Г "Слобода" заборгованості за втрату товару, пені та штрафу у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем  укладеного між ними договору зберігання від 27.10.2021 № ДЗ-022/2021-ЗБ, що свідчить про помилковість тверджень скаржника про вихід третейського суду за межі третейської угоди. 
40.          Доводи скаржника щодо правомірності нарахування ТОВ "Полетехніка" неустойки та штрафу не розглядаються Судом, оскільки вони стосуються суті третейського спору, тоді як у даному випадку Суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому та по суті заявлених і розглянутих вимог, а лише перевіряє наявність чи відсутність підстав для скасування рішення третейського суду, визначених у статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статті 350 ГПК України.
41.          Щодо тверджень скаржника про те, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, оскільки відповідач не був повідомлений про час та місце третейського розгляду, Суд зазначає таке.
42.          Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
43.          За змістом ст. 34 Закону України "Про третейські суди" учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники.
44.          Положення ст. 2 зазначеного Закону визначають, що сторони третейського розгляду (далі - сторони) - позивач та відповідач. Позивачами є фізичні та юридичні особи, що пред`явили позов про захист своїх порушених чи оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів, а також адміністратор за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки". Відповідачами є фізичні та юридичні особи, яким пред`явлено позовні вимоги.
45.          З матеріалів третейської справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що С(ФГ) "Слобода" було учасником третейського розгляду у третейській справі № 12/2024 за ТОВ "Політехніка" до С(Ф)Г "Слобода" про стягнення коштів, а саме - відповідачем.
46.          Отже, в розумінні положень п. 5 ч. 2 ст. 350 ГПК України С(ФГ) "Слобода" не є особою, яка не брала участі у третейській справі та питання про права та обов`язки якої вирішив третейський суд. 
47.          Верховний Суд зауважує, що приписами ст. 51 Закону України "Про третейські суди" і ст. 350 ГПК України не передбачено такої підстави для оскарження та скасування рішення третейського суду, як неповідомлення ним належним чином особи, яка брала участь у справі, про місце та час третейського розгляду. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 873/42/21, від 19.01.2021 у справі № 873/113/20.
48.          При цьому, Верховний Суд щодо посилання скаржника на обов`язкову евакуацію населення в окремих населених пунктах Борівської селищної територіальної громади, зауважує, що ні матеріали третейської справи №  12/2024, ні матеріали господарської справи № 870/17/24 не містять доказів релокації підприємства відповідача до іншого населеного пункту. На запитання Верховного Суду в судовому засіданні 29.05.2025 які докази в матеріалах справи свідчать про евакуацію відповідача, представник відповідача надала суду пояснення, що матеріали справи не містять таких доказів. Також в матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідачем ТОВ "Полетехніка" та Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова ліга" про зміну місцезнаходження відповідача. 
49.          Разом з тим посилання скаржника на можливість третейського суду відповідно до положень Регламенту в редакції з 30.09.2024, тобто затвердженої після порушення провадження у третейській справі № 12/2024 та призначення справи до розгляду в судовому засіданні, здійснювати листування з учасниками справи на електронну адресу, не можуть спростувати відсутність такої підстави для скасування рішення третейського суду як неповідомлення ним належним чином особи, яка брала участь у справі, про місце та час третейського розгляду.
50.          Отже наведені скаржником доводи не є підставами для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024 у третейській справі № 12/2024 та не підтверджують порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
51.          Інших підстав для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.10.2024 у третейській справі № 12/2024 скаржником не наведено і Судом не встановлено. 
52.          Відтак, враховуючи, що справа № 12/2024 була підвідомча Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга"; рішення цього третейського суду від 22.10.2024 у третейській справі № 12/2024 прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; вказаним рішенням не вирішувалися питання, які виходять за межі третейської угоди (третейського застереження); третейська угода (третейське застереження) є чинною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону та третейський суд не вирішував питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування рішення третейського суду, а доводи апеляційної скарги не підтвердилися.

Б. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
53.          Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
54.          Отже, з урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у справі № 870/17/24 постановлена відповідно до фактичних обставин, з дотриманням норм чинного законодавства і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

В. Розподіл судових витрат
55.          У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 253, 269, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Слобода" залишити без задоволення. 
2.          Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у справі № 870/17/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 В. Пєсков

Судді                                                                                                    В. Картере

                                                                                                    К. Огороднік