УХВАЛА

07 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/8558/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронської Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА"

на рішення Господарського суду міста Києва (Ярмак О.М.)
від 21.10.2024

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва (Ярмак О.М.)
від 08.11.2024

та постанову Північного апеляційного господарського суду (Ткаченко Б.О., Сулім В.В., Гаврилюк О.М.)
від 20.02.2025 (повний текст складений 26.02.2025)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН"

до Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА"

про стягнення 1 166 169,80 грн.,

ВСТАНОВИВ:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" (далі - Відповідач, Скаржник) з вимогою про стягнення заборгованості за договором №С-28/03/22-6 від 28 березня 2022 року у сумі 1 0166 169,80 грн., з яких: 1 084 760,03 грн. - основний борг, 39 719,32 грн. - 3% річних, 41 690,45 грн. - інфляційних втрат.
2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі №910/8558/24 стягнуто з Відповідача на користь Позивача1 084 760, 03 грн. боргу, 39 719, 32 грн 3% річних, 41 690, 45 грн інфляційних втрат, 13 994, 04 грн судового збору. Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2024 у справі №910/8558/24 стягнуто з Відповідача на користь Позивача 39 600 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2025, залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2024 у справі №910/8558/24.
4. 20 березня 2025 року Скаржник із використання підсистеми "Електронний суд" подав касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 у справі №910/8558/24, в якій просить:
1) скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 у справі №910/8558/24;
2) ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Позивача повністю. 
5. Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі 1 166 169,80 грн. Зазначена сума не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік (500 х 3028 грн = 1 514 000,00 грн).
6. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
7. У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
8. Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.
9. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК країни) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
10. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати наявність передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України підстав (постанова від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20). 
11. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини третьою статті 287 ГПК України, покладається на Скаржника.
12. Водночас Скаржник у тексті касаційної скарги не зазначає жодної підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України.
13. Верховний Суд наголошує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, аргументованих обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.
14. Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що Скаржник не дотримав умови допуску малозначної справи до касаційного оскарження, передбачені підпунктом "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.
15. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
16. З урахуванням зазначеного, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №910/8558/24 за касаційною скаргою Скаржника на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 у справі №910/8558/24 на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 у справі №910/8558/24.
2. Надіслати копії ухвали учасникам справи.
3. Надіслати Публічному акціонерному товариству "УКРНАФТА" касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча                                                                                          Г. Вронська

Судді                                                                                                    О. Баранець

                                                                                                    В. Студенець