УХВАЛА

06 травня 2025 року 
м. Київ

cправа №  917/1994/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,
за участю представників:
позивача - не з`явилися,
відповідача-1 - Ковінько Н. М. (адвокат),
відповідача-2 - не з`явилися,
прокуратури - Савицької О. В. (за посвідченням),
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Конкорд 2018" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 (головуючий - Мартюхіна Н. О., судді Здоровко Л. М., Лакіза В. В.) у справі
за позовом заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лохвицької міської ради   
до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Конкорд 2018", 
2) Миргородської районної військової (державної) адміністрації,  
про визнання недійсними договорів, скасування державної реєстрації права оренди, повернення земельних ділянок,
ВСТАНОВИВ:
02.11.2023 заступник керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Лохвицької міської ради (далі - Лохвицька міськрада, Міськрада, позивач) звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Конкорд 2018" (далі - ТОВ "Агро Конкорд 2018", Товариство, орендар, відповідач-1) і Миргородської районної військової (державної) адміністрації (далі - Миргородська РВА, Райдержадміністрація, відповідач-2) про: 
1) визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 30 га, кадастровий номер 5322680400:00:003:0540, укладеного 17.12.2018 між Лохвицькою районною державною адміністрацією (далі - Лохвицька РДА) та ТОВ "Агро Конкорд 2018" (далі - договір оренди від  17.12.2018);
2) визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 9 га, кадастровий номер 5322680400:00:003:0541, укладеного 27.12.2018 між Лохвицькою районною державною адміністрацією (далі - Лохвицька РДА) та ТОВ "Агро Конкорд 2018" (далі - договір оренди від  27.12.2018);
3) скасування державної реєстрації права оренди ТОВ "Агро Конкорд 2018" на земельну ділянку площею 30 га, кадастровий номер 5322680400:00:003:0540 (далі - спірна земельна ділянка № 1), проведеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.12.2018, номер запису про інше речове право 29768841;
4) скасування державної реєстрації права оренди ТОВ "Агро Конкорд 2018" на земельну ділянку площею 9 га, кадастровий номер 5322680400:00:003:0541 (далі - спірна земельна ділянка № 2), проведеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.01.2019, номер запису про інше речове право 29784465;
5) зобов`язання Товариства повернути Міськраді дві спірні земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів на території Лохвицької територіальної громади, посилаючись на норми статей  16, 203, 215, 216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей  12, 17, 116, 122, 124, 125, 134- 136, 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статті  289 Податкового кодексу України (далі - ПК України), статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", статей 6, 21 Закону України "Про оренду землі", статті 13 Закону України "Про оцінку земель", статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статей 6, 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", статті 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Позовна заява аргументована тим, що: 1) Лохвицька РДА, правонаступником якої є Миргородська РВА, перевищила свої повноваження у галузі земельних відносин, та в порушення вимог земельного законодавства розпорядилася спірними земельними ділянками, надавши їх у користування ТОВ "Агро Конкорд 2018" за оспорюваними договорами оренди без належних на те повноважень, оскільки зазначені земельні ділянки не є невитребуваними (нерозподіленими) земельними частками (паями) і належали до державної власності, а тому право оренди таких земельних ділянок підлягало продажу на конкурентних засадах (земельних тогах), чого дотримано не було; 2) наслідком безпідставного віднесення Лохвицькою РДА спірних земельних ділянок до нерозподілених паїв стала їх передача в оренду Товариству без проведення земельних торгів (аукціону) та без проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної власності, що фактично призвело до порушення економічних інтересів держави, які потребують захисту.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 13.08.2024 у задоволенні позову відмовлено в зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог, оскільки спірні земельні ділянки належать до категорії нерозподілених (невитребуваних) паїв, а тому Лохвицька РДА діяла в межах повноважень, передбачених Законом України "Про порядок виділення в натурі (на  місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Ураховуючи правомірність дій Лохвицької РДА з передачі спірних земельних ділянок в оренду, немає правових підстав для визнання недійсним оспорюваних договорів оренди, скасування державної реєстрації права оренди та для повернення земельних ділянок.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 рішення Господарського суду Полтавської області від 13.08.2024 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ТОВ "Агро Конкорд 2018" повернути Лохвицькій міськраді спірні земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів на території Лохвицької територіальної громади, та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково. Витребувано в Товариства на користь Міськради спірні земельні ділянки. У частині відмови в задоволенні решти позовних вимог (про визнання недійними оспорюваних договорів оренди та скасування державної реєстрації права оренди) рішення Господарського суду Полтавської області від 13.08.2024 змінено шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції зазначеної постанови.
Постанова мотивована частковою обґрунтованістю позовних вимог з огляду на те, що: 
1) належними та допустимими доказами, зокрема, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 10.02.2020 № 83-ДК/007/АП/09/01/-20, складеним Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Полтавській області), технічним звітом по виготовленню державного акта на право колективної власності на землю від 17.01.1996 серії ПЛ № 013, виданого Колективному сільськогосподарському підприємству "Перше Травня" (далі - КСП "Перше Травня"), картографічними матеріалами та відомостями Публічної кадастрової карти України підтверджується факт належності двох спірних земельних ділянок до державної власності, а не до нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), позаяк ці земельні ділянки не входять до складу розпайованих земель колективної власності колишнього КСП "Перше Травня", а доказів про зворотне відповідачами не надано;
2) матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження виготовлення проєктів землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок ТОВ "Агро Конкорд 2018" перед укладенням договорів оренди у встановленому законом порядку, а відповідне рішення про передачу земельних ділянок після затвердження проєктів відведення Лохвицькою РДА як уповноваженим органом не приймалося. Також матеріали справи не містять доказів щодо проведення нормативної грошової оцінки землі станом на момент укладення спірних договорів оренди землі, що є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності; 
3) оскільки спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення належать до державної власності, то такі земельні ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва повинні були передаватися уповноваженим державою органом в оренду виключно за результатами проведення земельних торгів (аукціону), як того вимагає частина 1 статті 134 ЗК України, адже відповідних винятків щодо їх надання на неконкурентних засадах частина 2 цієї статті не містить;
4) договори оренди від 17.12.2018 і від 27.12.2018, які укладено між Лохвицькою РДА та ТОВ  "Агро Конкорд 2018" без дотримання конкурентних засад, спрямовані на незаконне заволодіння земельною ділянкою, а тому відповідно до частин 1, 2 статті 228 ЦК України такі правочини є нікчемними (аналогічний висновок сформульовано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц), як наслідок, у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними нікчемних правочинів оренди необхідно відмовити з тих мотивів, що визнання їх недійсними в судовому порядку не вимагається (схожі за змістом висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц, від 04.06.2019 у справі №  916/3156/17 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від  27.11.2024 у справі № 911/2732/23);
5) на підставі пункту 24 Перехідних положень ЗК України (в редакції, чинній з  27.05.2021) спірні земельні ділянки з 27.05.2021 перейшли з державної в комунальну власність, у зв`язку з чим Лохвицька міськрада є їх власником, розпорядником і правонаступником прав Лохвицької РДА як первісного орендодавця за оспорюваними договорами оренди, тоді як порушення інтересів місцевої територіальної громади в особі Міськради полягає в тому, що незаконний перехід права користування на спірні земельні ділянки (на тривалий строк до 2032 та 2039 років) до ТОВ "Агро Конкорд 2018", яке не мало законного права на отримання земельних ділянок на позаконкурентних засадах, безпосередньо спричиняє порушення інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування щодо можливості отримання належної йому суми грошових коштів від передачі в оренду спірних земельних ділянок у визначений законом спосіб;
6) не є належним способом захисту права або інтересу позивача вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки воно вичерпує свою дію в момент цієї реєстрації (схожий правовий висновок сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №  915/127/18 (пункт  5.17), від 20.11.2019 у справі №802/1340/18-а, від 05.10.2022 у справі №  922/1830/19 (пункт 8.1)), тому суд першої інстанції мав відмовити в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права оренди саме в зв`язку з обранням прокурором неналежного способу захисту; 
7) належному способу захисту прав територіальної громади в особі Лохвицької міськради відповідає позовна вимога про витребування спірних земельних ділянок з володіння Товариства, за яким зареєстровано право оренди, що повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними в постанові від 20.09.2023 у справі № 910/3453/22. При цьому наявне формулювання прокурором позовних вимог у цій частині як зобов`язання ТОВ "Агро Конкорд 2018" повернути спірні земельні ділянки Лохвицькій міськраді не може бути підставою для відмови в позові, оскільки спрямованість вимог прокурора в частині повернення Міськраді спірних земельних ділянок (враховуючи сукупність заявлених позовних вимог) не викликає сумніву, а, керуючись принципом jura novit curia ("суд знає закони"), позовна вимога прокурора про зобов`язання орендаря повернути Лохвицькій міськраді спірні земельні ділянки може бути витлумачена відповідно до належного способу захисту прав.
Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ТОВ "Агро Конкорд 2018" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі.
На обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на неправильне застосування та порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, наголошуючи на тому, що при ухваленні оскаржуваної постанови апеляційний суд не врахував:
1) висновку щодо застосування положень статей 203, 215 ЦК України (у контексті того, що в спорі про визнання правочинів недійсними суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків), викладеного в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17, від 02.10.2019 у справі №  587/2331/16-ц, від 22.10.2019 у справі № 911/2129/17, від 19.11.2019 у справі № 918/204/18; 
2) викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №  653/1096/16-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, від  19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц) висновків про те, що факт володіння нерухомим майном може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння), а відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи;
3) висновку щодо застосування норми частини 1 статті 228 ЦК України (у контексті критеріїв визначення правочину таким, що порушує публічний порядок), викладеного в постановах, викладеного в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від  16.04.2024 у справі № 916/913/22;
4) висновку щодо застосування положень статті 215 ЦК України (у контексті того, що визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав та інтересів позивача, який не є стороною цього правочину, і у випадку відсутності такого порушення в позові має бути відмовлено), викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2020 у справі №  910/12787/17, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від  27.01.2020 у справі № 761/26815/17 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №  908/1194/18, від 03.09.2019 у справі №  910/14255/18, від 19.02.2020 у справі №  916/1408/19, від 04.06.2020 у справі №  916/1411/19, від 15.12.2021 у справі № 917/2031/19);
5) висновку щодо застосування норми частини 1 статті 216 ЦК України (у контексті того, що в разі, якщо законом не встановлені особливі умови застосування правових наслідків недійсності правочину або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів, то позивач, який заявляє вимогу про повернення йому в натурі переданого за недійсним правочином або відшкодування вартості переданого, заявляє реституційну вимогу, яку суд за наявності для того підстав задовольняє, застосовуючи двосторонню реституцію. У цьому випадку відповідач є стягувачем у частині рішення про повернення йому переданого ним за недійсним правочином майна або відшкодування вартості), викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2024 у справі №  918/1043/21.
Як свідчить зміст касаційної скарги, скаржник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо нікчемності договорів оренди землі, укладених між Лохвицькою РДА та ТОВ "Агро Конкорд 2018", тому просить зазначену постанову скасувати, а рішення місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову повністю залишити в силі, спростувавши при цьому висновки апеляційного суду про нікчемність оспорюваних договорів оренди. 
Водночас в основу оскаржуваної постанови (в частині позовних вимог про зобов`язання ТОВ  "Агро Конкорд 2018" повернути Лохвицькій міськраді спірні земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів на території Лохвицької територіальної громади) покладено висновок суду апеляційної інстанції про те, що належному способу захисту прав територіальної громади в особі Лохвицької міськради відповідає саме позовна вимога про витребування спірних земельних ділянок з володіння Товариства, за яким зареєстровано право оренди. При цьому наявне формулювання прокурором позовних вимог у цій частині як зобов`язання ТОВ "Агро Конкорд 2018" повернути спірні земельні ділянки Лохвицькій міськраді не може бути підставою для відмови в позові, оскільки спрямованість вимог прокурора в частині повернення Міськраді спірних земельних ділянок (враховуючи сукупність заявлених позовних вимог) не викликає сумніву, а позовна вимога прокурора про зобов`язання орендаря повернути Лохвицькій міськраді спірні земельні ділянки може бути витлумачена відповідно до належного способу захисту прав.
Разом з тим під час вивчення матеріалів касаційної скарги колегія суддів установила, що на підставі частини 1 статті 302 ГПК України ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.02.2025 справу №  922/3727/19 було передано на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в зв`язку з необхідністю відступлення від викладених при розгляді справ №№ 922/2934/19, 922/1030/20, 922/243/22, 922/1782/21, 922/787/20, 922/1970/19, 922/2932/19, 922/3562/21, 922/801/21, 922/2008/21, 922/2932/19, 922/3834/19, 922/979/21, 922/1398/20, 922/1398/20, 922/4006/19, 922/1822/20, 922/4361/19, 922/1172/20, 922/2246/19, 922/984/20, 922/787/20, 922/3960/19 висновку Верховного Суду про те, що належним способом захисту права місцевої територіальної громади є позовна вимога про визнання правочину недійсним і зобов`язання боржника вчинити дії (повернути нерухоме майно). При цьому обґрунтування мотивів необхідності відступлення від зазначеного правового висновку, викладене колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в пункті 62 зазначеної ухвали, є аналогічним наведеному вище висновку апеляційного суду в цій справі.
Судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 19.03.2025 вказану справу прийняла до розгляду та наразі її розгляд призначено на 15.05.2025. 
Крім того, під час вивчення матеріалів касаційної скарги колегія суддів установила, що згідно з частиною 1 статті 302 Господарського процесуального кодексу України ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2025 справу №  922/511/24 було передано на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в зв`язку з необхідністю відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від  29.01.2025 у справі № 922/2380/19 щодо кваліфікації договору оренди землі як оспорюваного правочину. Зокрема, в ухвалі на обґрунтування мотивів Суд зазначив про те, що договори оренди землі за відсутності для цього підстави, визначеної в частині 2 статті 134 ЗК України, укладені без дотримання конкурентних засад, тобто спрямовані на незаконне заволодіння земельними ділянками комунальної власності, порушують публічний порядок та згідно з частинами 1, 2 статті 228 ЦК України є нікчемними, а не недійсними.
Судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 10.04.2025 вказану справу прийняла до розгляду та призначила її розгляд на 22.05.2025. 
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Враховуючи викладене, з метою дотримання єдності судової практики, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 917/1994/23 до закінчення перегляду Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду в касаційному порядку судових рішень у справах №  922/511/24 і № 922/3727/19 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судових рішень, ухвалених за результатами такого розгляду.
Керуючись статтями 228, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі № 917/1994/23 до закінчення перегляду Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду в касаційному порядку судових рішень у справах №  922/511/24 і № 922/3727/19 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судових рішень, ухвалених за результатами такого розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                    Т. Б. Дроботова

                                                                                                       Н. О. Багай