УХВАЛА

01 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/7781/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ємця   А.   А. - головуючого, Бенедисюка   І.   М., Малашенкової   Т.   М.,
за участю секретаря судового засідання Рєзнік А. В.,
представників учасників справи:
позивача - Сивак   А.   Ю.,
відповідача - Яковченко   Р.   Г.,
у відкритому судовому засіданні за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2024 (колегія суддів: Тищенко   А.   І. - головуючий, Коробенко   Г.   П., Михальська   Ю.   Б.) та рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 (суддя Грєхова   О.   А.) 
у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківська   ТЕЦ-5»
до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
про стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1          Приватне акціонерне товариство «Харківська   ТЕЦ-5» звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - Компанія) про стягнення (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) 142   067   629,00   грн, з яких: 108   605   979,78   грн основного боргу, 1   692   252,94   грн пені, 6   041   180,27   грн процентів річних та 25   728   216,11   грн інфляційних втрат. 
1.2          Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про участь у балансуючому ринку (ідентифікатор договору №   0695-04113, дата акцептування 13.03.2020; далі - Договір) в частині здійснення розрахунків за електричну енергію у період з березня 2021 року по грудень 2022 року.
2.          Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1          Господарський суд міста Києва рішенням від 12.08.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2024, позовні вимоги задовольнив частково: стягнув з Компанії на користь Товариства 3   % річних у розмірі 6   041   180,27   грн, інфляційні втрати у розмірі 25   728   216,11   грн, пеню у розмірі 1   620   331,81   грн; провадження у справі в частині стягнення боргу в розмірі 108   605   979,78   грн закрив; в іншій частині позову відмовив. 
2.2          Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили того, що з урахуванням приписів Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №   307 (далі - Правила ринку), та умов Договору відповідач (ОСП/АР) зобов`язаний був оплатити позивачу (ППБ) вартість придбаної балансуючої електричної енергії протягом 4 банківських днів з дати направлення (виставлення) рахунку (пункт 7.7.4 Правил ринку), оскільки порядок розрахунків, передбачений пунктом 4.3 Договору (у редакції, чинній до 07.05.2022), застосовується при остаточному розрахунку, тобто у разі невідповідності між сумами у виставлених згідно з Правилами ринку рахунках та вартістю фактично переданої електричної енергії за місяць, яку сторони підтверджують шляхом підписання відповідних актів.
2.3          Ухвалюючи рішення щодо позовної вимоги про стягнення пені, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, виснував про відсутність правових підстав для нарахування та стягнення з відповідача штрафної санкції у вигляді пені, починаючи з 24.02.2022, з огляду на пункт 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №   332 (у редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №   413; далі - Постанова №   332), а тому позов у цій частині суд задовольнив частково.
2.4          Судові рішення щодо закриття провадження мотивовані тим, що після звернення Товариства з позовом у справі, яка розглядається, Компанія сплатила борг, що визнається обома сторонами.
3.          Короткий зміст касаційної скарги та позиція учасників справи
3.1          Компанія у касаційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2024 у частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
3.2          Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідач посилається на застосування апеляційним судом: статей 204, 212, 627, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18.08.2020 у справі №   916/3089/19, від 12.03.2019 у справі №   922/832/18; статей 315, 236 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 07.09.2022 у справі №   910/22858/17; підпункту 16 пункту 1 Постанови №   332 без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19.04.2024 у справі №   911/1359/22, від 06.06.2024 у справі №   910/4269/22, від 11.06.2024 у справі №   910/4263/22, від 12.06.2024 у справі №   910/4286/22, від 25.06.2024 у справі №   922/658/22, від 17.12.2024 у справі №   910/6337/23; пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», частини 9 статті 129 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23.01.2024 у справі №   910/7984/22, від 19.02.2020 у справі №   903/181/19 та від 06.09.2021 у справі №   910/8775/20.
3.3          Також, посилаючись на приписи статей 13, 76- 79 ГПК України, відповідач зазначає про застосування судом апеляційної інстанції зазначених норм без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, стосовно стандартів доказування.
3.4          Відповідач, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України,  зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 5.14.7 глави 5.14 розділу V Правил ринку у взаємодії з абзацом 3 пунктів 7.2.1, 7.7.4 глави 7.7 розділу VII Правил ринку.
3.5          Позивач у відзиві на касаційну скаргу заперечує викладені в ній доводи і просить закрити касаційне провадження, а в разі продовження касаційного розгляду - відмовити у задоволенні касаційної скарги Компанії, а оскаржувані судові рішення просить залишити без змін. Товариство вважає, що постанови Верховного Суду, на які посилається скаржник, стосуються неподібних за змістовним та суб`єктним критеріями відносин. 
3.6          Верховний Суд ухвалою від 18.02.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Компанії, розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 18.03.2025.
3.7          Від Приватного акціонерного товариства «Харківська   ТЕЦ-5» 17.03.2025 через «Електронний суд» надійшло клопотання про зупинення касаційного провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №   908/948/23.
4.          Підстави та мотиви зупинення касаційного провадження
4.1          Заперечуючи висновки судів попередніх інстанцій про стягнення пені, відповідач у касаційній скарзі зазначає, що оскаржувані рішення в цій частині суперечить вимогам Постанови №   332, оскільки відсутні підстави для стягнення з відповідача пені за Договором у період дії воєнного стану, у тому числі нарахованої за період до його введення.
4.2          Колегія суддів встановила, що Верховний Суд ухвалою від 05.02.2025 передав іншу справу №   908/948/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Об`єднана палата) з тих мотивів, що наявні суперечливі висновки Верховного Суду щодо питання застосування приписів Постанови №   332 до вимог про стягнення штрафних санкцій, нарахованих  на  зобов`язання,  які  виникли до введення  в  Україні  воєнного  стану.
4.3          Так, у справі №   908/948/23 перед Верховним Судом постало питання щодо необхідності застосування приписів Постанови №   332 до вимоги про стягнення штрафних санкцій, нарахованих на зобов`язання, які виникли до введення воєнного стану.
4.4          Передаючи справу №   908/948/23 на розгляд Об`єднаної палати, Верховний Суд в ухвалі від 05.02.2025, зокрема, вказав таке:
висновки щодо застосування Постанови №   332 до вимог про стягнення штрафних санкцій, нарахованих на зобов`язання, які виникли після введення воєнного стану, було викладено у постанові Об`єднаної палати від 19.04.2024 у справі №   911/1359/22, де зазначено про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії;
після цього Верховний Суд у постановах від 26.06.2024 у справі №   908/818/22, від 02.07.2024 у справі №   908/815/22, від 03.07.2024 у справі №   908/816/22, від 03.07.2024 у справі №   908/817/22, від 12.09.2024 у справі №   910/4264/22, від 02.10.2024 у справі №   910/4273/22 дійшов висновку, що положення підпункту 16 пункту 1 Постанови №   332 щодо настанови про зупинення на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування стосуються виключно нарахування та стягнення штрафних санкцій саме за цей період та, відповідно, їх дія не може бути поширена щодо штрафних санкцій, право на нарахування яких виникло раніше;
натомість у пункті 33 постанови від 15.10.2024 у справі №   924/1202/23 Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції повинен був відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача розміру пені, застосувавши приписи Постанови №   332 як такі, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії; натомість апеляційний суд безпідставно задовольнив в цій частині позовні вимоги позивача та стягнув на його користь пеню в розмірі 246   516,20   грн за період з 01.09.2021 до 23.02.2022;
подібний за змістом підхід застосував Верховний Суд у постановах від 06.06.2024 у справі №   910/4269/22, від 12.06.2024 у справі №   910/4286/22, скасувавши рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення штрафних санкцій, нарахованих до введення в Україні воєнного стану, та направивши справи у цій частині на новий розгляд;
це свідчить про наявність суперечливих висновків Верховного Суду щодо питання застосування приписів Постанови №   332 до вимог про стягнення штрафних санкцій, нарахованих на зобов`язання, які виникли до введення в Україні воєнного стану.
4.5          Об`єднана палата ухвалою від 21.03.2025 прийняла до розгляду справу №   908/948/23.
4.6          Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.
4.7          Відповідно до частини 4 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).
4.8          Згідно з частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частиною 4 статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
4.9          Відповідно до пункту 7 частини 1 та частини 3 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.
4.10          Водночас у пункті 11 частини 1 статті 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини 1 статті 228 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.
4.11          Враховуючи викладене, а також предмет та підстави касаційного оскарження, доводи учасників цієї справи, підстави передачі на розгляд Об`єднаної палати справи №   908/948/23, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі №   910/7781/23 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою справи №   908/948/23.
Керуючись статтями 228, 234, 235, 314 ГПК України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у справі №   910/7781/23 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №   908/948/23.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                А.   Ємець

Судді                                                                                          І. Бенедисюк

                                                                                          Т.   Малашенкова