УХВАЛА
04 квітня 2025 року 
м. Київ
cправа №  910/7183/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Громадської організації "Київський дитячий фонд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 (колегія суддів: Владимиренко С. В., Ходаківська І. П., Демидова А. М.) та рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2024 (суддя Ковтун С. А.) у справі 
за позовом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Громадської організації "Київський дитячий фонд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" про виселення, 
ВСТАНОВИВ:
Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Громадської організації "Київський дитячий фонд" про виселення з нежитлових приміщень загальною площею 151,3 кв.м. за адресою: місто Київ, вул. Липська, 16 літер А.
Ухвалою від 11.06.2024 Господарський суд міста Києва залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація".
11.10.2024 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025, повний текст якої складений 27.02.2025, про задоволення позову.
Громадська організація "Київський дитячий фонд" звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ці судові рішення, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснов Є. В. - головуючий, Рогач Л. І., Мачульський Г. М.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке. 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.
За змістом пункту 2 частини третьої статті 287 цього ж Кодексу не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з приписами частини п`ятої статті 12 ГПК України малозначними справами є: 1)   справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2)   справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Як вбачається з ухвали Господарського суду міста Києва від 11.06.2024 у цій справі, суд враховуючи незначну складність справи, визнав її малозначною відповідно до пункту 2 частини п`ятої 12 ГПК України, а тому розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина третя статті 12 ГПК України).
Як зазначено вище, у пункті 2 частини третьої статті 287 ГПК України унормовано випадки, за яких судові рішення у малозначних справах можуть бути предметом касаційного оскарження.
Визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки, є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.
Водночас тягар доказування наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається на скаржника.
Разом з тим скаржник не зазначив у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України.
Колегія суддів враховує також, що ця справа не належить до категорії справ, які розглядаються виключно в порядку загального позовного провадження (частина четверта статті 247 ГПК України).
Крім того, Верховний Суд виходить з того, що скаржник у цій справі мав розуміти, що вказана справа малозначна, а відтак застосування наявності / відсутності випадків у контексті пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України мав бути передбачуваним, втім скаржник у касаційній скарзі не навів наявності жодних виключних випадків, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Отже, Громадської організації "Київський дитячий фонд" не дотрималася умови допуску малозначної справи до касаційного оскарження.
При цьому Верховний Суд звертає увагу на те, що учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені в пункті 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.
Верховний Суд також враховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09.10.2018 про неприйнятність у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Європейський Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі пункту 3 (а) статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і має бути відхилена відповідно до пункту 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. При цьому в аспекті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також взято до уваги наявність або відсутність питання справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак ЄСПЛ не визнав факту висвітлення заявницею належним чином обставин порушення процесуальних гарантій, наданих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в контексті обов`язку справедливого провадження в судах першої та другої інстанцій.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що Громадська організація "Київський дитячий фонд" не зазначила підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на підставі пункту 1 частини першої статті 293 цього ж Кодексу, оскільки її подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 234, пунктом 2 частини третьої статті 287 та пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/7183/24 за касаційною скаргою Громадської організації "Київський дитячий фонд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2024.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський

Суддя                                                                                                    Л. І. Рогач