УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

08 квітня 2025 року  
м. Київ
справа №320/46140/24
адміністративне провадження №К/990/13494/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Амберкінг Юкрейн»
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року
у справі №320/46140/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амберкінг Юкрейн» 
до Державної служби геології та надр України, 
третя особа: Державне науково-виробниче підприємство «Державний інформаційний геологічний фонд України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Потенціал-Полісся»
про визнання протиправними дій,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Амберкінг Юкрейн» звернулося до адміністративного суду з позовом до Державної служби геології та надр України, третя особа - Державне науково-виробниче підприємство «Державний інформаційний геологічний фонд України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Потенціал-Полісся», в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати дії Державної служби геології та надр України щодо державної реєстрації (перереєстрації) РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 21 вересня 2023 року робіт з геологічного вивчення надр «Детальна геолого-економічна оцінка запасів бурштину ділянки Осів з метою збільшення площі геологічного вивчення (розширення меж спеціального дозволу)» за Товариством з обмеженою відповідальністю «Потенціал-Полісся».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року і ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Амберкінг Юкрейн» (далі - скаржник) 31 березня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції ухвалено оскаржуване судове рішення з неправильним застосуванням положень статті 55 Конституції України, Кодексу України про надра (далі - КУпН), порушенням положень статті 5 КАС України, за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах та без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від            20 лютого 2019 року у справі 522/3665/17, від 14 липня 2021 року у справі №160/661/19, від               16 вересня 2021 року у справі №2-а/514/10/17.

Скаржник вважає, що висновки суду апеляційної інстанції про відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є передчасними, необґрунтованими та не відповідають дійсним обставинам справи, а також перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та ефективному захисту порушеного інтересу.

Позивач вважає, що відповідач вчинив протиправні дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 21 вересня                2023 року, які несуть негативні наслідки для позивача, порушують його права та інтереси як надрокористувача ділянки надр Осів-7, а скасування відповідачем 18 січня 2024 року такої реєстрації, не усуває для позивача негативні юридичні наслідки вчинених протиправних дій.

Крім того, внаслідок самостійного виправлення помилок відповідачем, останній повинен діяти в межах своїх повноважень та забезпечити повне відновлення законних прав та інтересів позивача як переможця аукціону з продажу ділянки Осів-7 та діючого надрокористувача, адже саме відповідач в період з 21 вересня 2023 року по 18 січня 2024 року допустив спірну ситуацію та створив для Товариства з обмеженою відповідальністю «Потенціал-Полісся» юридичну можливість оскаржувати результати проведеного аукціону ділянки Осів-7 і ставити під загрозу порушення права та інтереси позивача як надрокористувача такої ділянки.

Скасування відповідачем відмітки про реєстрацію вказаного вище РДГВН не вирішує спір повною мірою та не врегульовує спірні відносини між сторонами і не відновлює порушений інтерес позивача. Водночас реєстрація РДГВН є дією суб`єкта владних повноважень, а не актом, тому скасування відмітки про реєстрацію РДГВН не є рівнозначним за своїми правовими наслідками з нечинністю акта. Окрім того, вимога про визнання протиправним акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) є однією вимогою як спосіб усунення наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності.

На переконання скаржника, оскаржувані дії з реєстрації РДГВН порушують реальний законний інтерес позивача і його очікувані законні інтереси здійснювати безперешкодну діяльність на ділянці Осів-7, а тому позивач вважає себе «потерпілим» від порушення законного інтересу, в розумінні висновків Верховного Суду, які суд апеляційної інстанції безпідставно не застосував у спірних правовідносинах.

У постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі №522/3665/17 зазначено, позивач повинен довести, що він є потерпілим від порушення з боку суб`єкта владних повноважень, зокрема має місце безпосередній негативний суттєвий вплив порушення на позивача або обґрунтована ймовірність негативного впливу на позивача у майбутньому.

У цій же постанові Верховний Суд визначив загальні підходи до визначення ознак «потерпілого» від порушення законного інтересу:
(а) безпосередньо йому належить законний інтерес, на захист якого подано позов;
(б) має місце безпосередній негативний вплив порушення на позивача або
обґрунтована ймовірність негативного впливу на позивача у майбутньому. Зокрема,
якщо позивач змушений змінити свою поведінку або існує ризик бути притягнутим
до відповідальності;
(в) негативний вплив є суттєвим (зокрема, позивачеві завдано шкоду);
(г) існує причинно-наслідковий взаємозв`язок між законним інтересом,
оскаржуваним актом та стверджуваним порушенням.

У висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 14 липня 2021 року у справі №160/661/19, які не мають застосовуватись механічно та негнучким способом. Суд повинен захищати усе розмаїття законних інтересів особи, а тому у кожній конкретній справі дослідження інтересу особи через призму яких буде слугувати гарантією захисту таких інтересів.

Крім того, позивач вважає безпідставним застосування судом апеляційної інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №480/8472/20, та Верховного Суду, викладених у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №522/3665/17, від 15 серпня 2019 року у справі №1340/4630/18, від 20 червня 2023 року у справі №640/2412/20, адже правовідносини у справі, рішення у якій пропонується переглянути в касаційному порядку, та у справах №480/8472/20, №522/3665/17, №1340/4630/18, №640/2412/20 не є подібними та відрізняються фактичними обставинами, суб`єктним складом, підставами звернення до суду та обставинами, якими позивач обґрунтовує заявлені позовними вимогами, а також предметом позову.

Позивач також вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень статті 5 КАС України, у подібних правовідносинах у контексті вирішення питання наявності у позивача (скаржника) права на звернення до суду, у разі існування реально порушеного законного інтересу, а також щодо вибору способу судового захисту порушеного права позивача (скаржника) та наслідків застосування обраного способу судового захисту, при оскарженні неправомірних дій суб`єкта владних повноважень.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження позивач також зазначає, що він фактично позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваною постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у інших судових справах (господарських справах №910/441/25, №910/12055/24) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Потенціал-Полісся», в яких оскаржуються результати аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами ділянки Осів-7 та заявлені вимоги про визнання недійсними спеціального дозволу на користування надрами ділянки Осів-7. У вказаних судових справах позивач-скаржник є учасником справи, а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Потенціал-Полісся» обґрунтовані наявністю зареєстрованої РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 21 вересня 2023 року.

На підставі вищенаведеного скаржник просить Верховний Суд скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року та залишити в силі рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судом апеляційної інстанції положень статті 55 Конституції України, КУпН, перевірки дотримання положень статті 5 КАС України, перевірки необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20 лютого 2019 року у справі 522/3665/17, від 14 липня 2021 року у справі №160/661/19, від 16 вересня 2021 року у справі №2-а/514/10/17, а також формування відповідного правового висновку Верховним Судом.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваного судового рішення у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення дії постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі №320/46140/24 до закінчення її перегляду в касаційному порядку, яке буде розглянуто судом у порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до статті 340 КАС України.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Амберкінг Юкрейн» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі №320/46140/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амберкінг Юкрейн» до Державної служби геології та надр України, третя особа: Державне науково-виробниче підприємство «Державний інформаційний геологічний фонд України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Потенціал-Полісся» про визнання протиправними дій.

2. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу №320/46140/24.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення дії постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі №320/46140/24 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    С.М. Чиркін

                                                                                                    В.М. Шарапа