УХВАЛА

20 березня 2025 року 
м. Київ

справа № 440/8863/24
адміністративне провадження № К/990/8787/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі №440/8863/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
У липні 2024 року ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача щодо визначення з 01 січня 2020 року по 05 лютого 2024 року розмірів її посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01 січня 2020 року по 05 липня 2024 року, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та на 01 січня 2024 року відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 за вирахуванням проведених виплат.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо визначення з 29 січня 2020 року по 31 травня 2023 року розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням ОСОБА_1 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020 року по 31 травня 2023 року, визначивши розміри посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за вирахуванням фактично виплачених сум грошового забезпечення. У решті вимог  позов залишено без задоволення.
Не погодившись з указаним рішенням, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року залишено без руху. Надано відповідачу строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що вищезазначені недоліки апеляційної скарги можуть бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду квитанції або оригіналу іншого документу про сплату судового збору у розмірі 1453,44 грн. Також роз`яснено апелянту, що у разі неусунення зазначених недоліків апеляційної скарги відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)  скарга буде повернута скаржнику.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору. Роз`яснено апелянту, що спосіб усунення недоліків поданої апеляційної скарги визначений в ухвалі суду від 19 листопада 2024 року. Надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2025 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала на підставі частини другої статті 332 та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України у зв`язку з не усуненням недоліків касаційної скарги, яка була залишена без руху, у строк встановлений судом.
03 березня 2025 року Верховним Судом зареєстровано вдруге подану через підсистему «Електронний суд» касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі №440/8863/24. Заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати повністю оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та передати справу до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Частиною першою статті 328 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
З матеріалів касаційної скарги та відомостей з Єдиного Державного реєстру судових рішень вбачається, що підставою для залишення апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року без руху суд апеляційної інстанції зазначив відсутність документа про сплату судового збору. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено та роз`яснено апелянту, що спосіб усунення недоліків поданої апеляційної скарги визначений в ухвалі суду від 19 листопада 2024 року. Надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.
Військовою частиною НОМЕР_1 отримано копію ухвали про продовження строку на усунення недоліків 10 грудня 2024 року о 23:49 (неробочий час). Отже, датою вручення є  11 грудня 2024 року, а тому строк для усунення недоліків закінчився 16 грудня 2024 року.
У встановлений судом строк вимоги ухвал суду від 19 листопада 2024 року та від 10 грудня 2024 року відповідачем не виконані, заяви чи клопотання щодо продовження строку усунення недоліків до апеляційного суду апелянтом не подано.
Отже, колегія суддів вважає, що повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліків апеляційної скарги, апеляційним судом вірно застосовано положення частини другої статті 298 та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.                                                        
Доводи відповідача, наведені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків апеляційного суду щодо наявності підстав для повернення апеляційної скарги.
Суд зауважує, що Військова частина НОМЕР_1 не позбавлена можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Частиною другою статті 333 КАС України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі №440/8863/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає. 

Судді                                                                                          М.В. Білак
                                                                                          
                                                                                          І.В. Желєзний

                                                                                          В.Е. Мацедонська