УХВАЛА

21 березня 2025 року  

м. Київ

справа №620/18887/23

адміністративне провадження №К/990/9379/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі №620/18887/23 за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Чернігівської міської ради до Акціонерного товариства «Будіндустрія» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Чернігівської міської ради з позовом до Акціонерного товариства «Будіндустрія», в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення готовності захисної споруди цивільного захисту № 95528 до використання за призначенням; 
- зобов`язати відповідача вчини95528, з метою використання її за призначенням у відповідності до «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09 липня 2018 року.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
03 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі №620/18887/23.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках. При цьому, перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Необхідність відкриття касаційного провадження у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження є те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Судом установлено, що зазначені скаржником у касаційній скарзі доводи вказують на наявність обставин, визначених підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у зв`язку з чим рішення суду апеляційної інстанції у цій справі підлягає касаційному оскарженню.
Підставою касаційного оскарження у цій справі скаржник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права з посиланням на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Так, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статті 4, 21, 32 Кодексу цивільного захисту населення України, Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту  та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року №138, Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 липня 2018 року №579 без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №820/4717/16 та постанові Верховного Суду від 14 вересня 2024 року у справі №160/9767/22.
Також скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (статей 2, 5, 73-77, 90, 242 КАС України).
Судом установлено, що доводи скаржника є достатньо мотивованими і потребують перевірки.
Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України - застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні статей 4, 21, 32 Кодексу цивільного захисту населення України, Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту  та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року №138, Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 липня 2018 року №579, без урахування висновків щодо застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №820/4717/16 та постанові Верховного Суду від 14 вересня 2024 року у справі №160/9767/22, а також порушення судом норм процесуального права (статей 2, 5, 73-77, 90, 242 КАС України).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334, 337, 338, 340 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого                  2025 року у справі №620/18887/23.
2. Витребувати із Чернігівського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №620/18887/23.
3. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет", а у разі його відсутності - в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:  Судді:	О.Р. Радишевська   В.Е. Мацедонська   М.І. Смокович