УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
24 березня 2025 року 
м. Київ

справа №420/25620/24
адміністративне провадження № К/990/8975/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Чиркіна С.М., 
суддів:                       Шарапи В.М., Берназюка Я.О.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 у справі № 420/25620/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУПФУ в Одеській області, відповідач, скаржник), в якому просив: 
визнати протиправною відмову ГУПФУ в Одеській області від 04.04.2024 у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
зобов`язати ГУПФУ в Одеській області здійснити з 22.01.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати згідно із довідками про заробітну плату, виданими ООО «Корпорация Акционерной компании «Электросевкавмонтаж» за період роботи з 25.08.2009 по 02.10.2012, ООО «МНУ-1 Корпорации АК «ЭСКМ» за 2014 рік від 01.07.2015 № 553, за 2015 рік від 01.07.2015 № 554 за період роботи з 16.10.2014 по 30.06.2015.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2024, яке залишено без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025, позов задоволено.
Визнано протиправними дії ГУПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати (доходу) за періоди трудової діяльності з 25.08.2009 по 02.10.2012 та з 16.10.2014 по 30.06.2015.
Зобов`язано ГУПФУ в Одеській області здійснити з 22.01.2023 (дати призначення пенсії) перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з врахуванням заробітної плати (доходу) за періоди трудової діяльності з 25.08.2009 по 02.10.2012 та з 16.10.2014 по 30.06.2015, зазначених в довідках ООО «Корпорация АК «ЭСКМ» від 23.11.2012 № 5148/03, ООО «МНУ-1 Корпорации АК «ЭСКМ» від 01.07.2015                № 553 та від 01.07.2015 № 554.
03.03.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУПФУ в Одеській області, в якій скаржник просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 по справі № 420/25620/24, постановити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 ;
зупинити виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 по справі № 420/25620/24 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України (не врахування судами попередніх інстанцій висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 17.03.2015 у справі № 21-11а15, від 06.11.2013 у справі № 21-352а13, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від таких висновків).
Перевіривши касаційну скаргу та документи, додані до неї, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У цій справі оскаржується рішення територіального органу Пенсійного фонду України щодо відмови в перерахунку пенсії.
Одеський окружний адміністративний суд в ухвалі від 19.08.2024 про відкриття провадження вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
У касаційній скарзі ГУПФУ в Одеській області як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм процесуального права виключно в таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку. Суд не приймає посилання скаржника на висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 06.11.2013 у справі    № 21-352а13, оскільки правові висновки у вказаній постанові сформовані щодо нерелевантних правовідносин (а саме щодо поновлення на службі в податковій міліції).
Також Верховний Суд зауважує, що вказана скаржником постанова Верховного Суду України від 17.03.2015 у справі № 21-11а15, та оскаржувані судові рішення прийняті за різних фактичних обставин справи, з урахуванням різної нормативної бази, що у своїй сукупності не дозволяє аналогічно застосувати ті ж самі положення законодавства та, відповідно, правові позиції у справі № 420/25620/24.
Посилання скаржника на постанови Верховного Суду України від 17.03.2015 у справі № 21-11а15, від 06.11.2013 у справі № 21-352а13 зроблене не з метою доведення подібності зі спірними право-відносинами, а для переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин і досліджених доказів, що виходить, у силу приписів статті 341 КАС України, за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Також, колегія суддів наголошує на те, що практика Верховного Суду щодо застосування Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення сформована, зокрема, у постановах від 16.10.2019 у справі № 808/7287/14 та від 14.05.2020 у справі             № 678/522/17.
Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі вказаної норми КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Отже, з огляду на недостатнє обґрунтування скаржником у касаційній скарзі посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, колегія суддів вважає недоведеною наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить посилання на підстави незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо застосування нормативно-правових актів.
Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Оцінивши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Інших обґрунтувань щодо наявності підстав касаційного оскарження у справах, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 328 КАС України скаржник не зазначив.
Отже, за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню, та скаржником не доведені визначені законом виключні обставини, які можуть слугувати підставою для відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 у справі № 420/25620/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя - доповідач:                                                                                 С.М. Чиркін

Судді:                                                                                                     В.М. Шарапа

                                                                                                              Я.О. Берназюк