УХВАЛА

07 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/1672/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Ємця А.А.,
розглянувши клопотання  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , скаржник, заявник)
про   зменшення сплати судового збору, відстрочення сплати судового збору та продовження строку для усунення недоліків
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фінанс Груп» 
до:
1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровал»
2) ОСОБА_2 ;
3) ОСОБА_1 ;
4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс»
про визнання права вимоги, визнання права іпотекодержателя та звернення стягнення на майно,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 02.03.2025 через Електронний суд звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить, зокрема, змінити мотивувальну частину постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 у справі №910/1672/22, виключивши з неї наступний висновок суду: «Матеріалами справи підтверджено, що 18.02.2014 між ПАТ «Радикал Банк» (кредитодавець) та ТОВ «Агровал» (позичальник) укладено кредитний договір на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії №КЛ-10323/1-980, на підставі якого Банком видано відповідачу-1 кредитні кошти в загальному розмірі 2 100 000,00 грн, з яких відповідачем-1 повернуто 200 000,00 грн (тіла кредиту), та станом на 01.08.2019 за відповідачем-1 рахується заборгованість у розмірі 1 900 000,00 грн за тілом кредиту та 91 405,25 грн за відсотками». Крім того, у прохальній частині касаційної скарги скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 для розгляду касаційної скарги у справі №910/1672/22 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючої, Бенедисюка І.М., Ємця А.А.
Ухвалою Верховного Суду від 24.03.2025 у справі №910/1672/22 касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 у справі №910/1672/22 залишено без руху у зв`язку із наданням скаржникові строку для надання документа на підтвердження сплати судового збору у сумі 39 648,51 грн.
За інформацією, отриманою з автоматизованої системи документообігу суду КП «ДСС» ухвалу Верховного Суду від 24.03.2025 у справі №910/1672/22 надіслано в Електронний кабінет одержувача ОСОБА_3 (представнику ОСОБА_1 ), який доставлено в Електронний кабінет одержувача 24.03.2025 о 17:35.
За приписами частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, скаржник ухвалу Суду від 24.03.2025 з цієї справи отримав 24.03.2025 о 17:35, а, отже, останній день для усунення недоліків касаційної скарги, з урахуванням приписів статті 116, 242 ГПК України, припадає на 04.04.2025.
ОСОБА_1 03.04.2025 через Електронний суд подав до Верховного Суду клопотання про зменшення розміру судового збору в, якому просить:
зменшити ОСОБА_1 розмір           судового збору до 12 850,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду 28.01.2022 у справі №910/1672/22;
у разі відмови в задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору, відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення Верховним Судом;
у разі відмови в задоволенні клопотань про зменшення розміру судового збору та про відстрочення сплати судового збору, продовжити строк для усунення недоліків.
Подані клопотання про зменшення розміру судового збору та про відстрочення сплати судового збору мотивовані тим, що розмір судового збору 39 648,5 грн перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній 2024 календарний рік та разом з клопотаннями подає, зокрема, платіжну інструкцію про сплату судового збору в сумі 12   850 грн та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела / суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 26.03.2025 за період з січня 2024 до грудня 2024.
Розглянувши подані клопотання про зменшення розміру судового збору та про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для (1) зменшення та (2) відстрочення, з огляду на таке.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї статті зазначено, що Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 висловлена наступна правова позиція: 
У пункті 37 «З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення;
у пункті 39 "Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена";
у пункті 41 "Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним".
Відповідно до положення пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до відповідача - фізичної особи за наявності відповідної підстави, визначеної зазначеною нормою. (Пункти 61, 70 постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 906/308/20).
Отже, питання зменшення розміру та/або відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не обов`язком.
Верховний Суд звертається до правової позиції викладеної в ухвалі Верховного Суду від 15.07.2024 № 917/1920/21, щодо доказів, якими можуть / могло бути підтверджено наявність майнового стану сторони, з якої вбачається, що:
«Суд зазначає, що положення статей Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63-64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).
З урахуванням зазначених рішень Європейського суду з прав людини, Верховний Суд, у постановах від 21.10.2022 у справі № 905/1059/21 та від 30.11.2022 у справі № 905/1060/21, зробив висновок, що скрутний майновий стан підтверджується відповідними доказами, які містять інформацію, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.    
Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував, що загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік, виданою органом Державної податкової служби України, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7 (див. ухвали Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 921/2/21(921/463/22), від 17.07.2023 у справі № 757/14112/20-ц, від 03.05.2022 у справі № 914/1147/20, від 10.11.2021 у справі № 922/1429/19, від 06.06.2021 у справі № 922/1775/19 та інші)».
Такої ж правової позиції щодо доказів висловлено й в низці інших ухвалах Верховного Суду, зокрема, від 26.04.2024 у справі № 910/5346/23, від 18.07.2024 у справі № 924/681/22.  
Отже, аналіз положень Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням, у порядку статті 86 ГПК України та дотриманням статей 73, 76- 79 ГПК України.
Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад,    видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо, які підтверджують у сукупності на визначений конкретний період майновий стан особи.
Натомість, скаржником, на підтвердження свого фінансового становища надано роздруківку відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела / суми нарахованого доходу, (нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 26.03.2025 за період січень 2024 до грудня 2024. При цьому, скаржником не надано: довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7; документів щодо наявності банківських рахунків із зазначенням коштів на них тощо станом і на дату подання касаційної скарги та усунення недоліку.
Отже, надана ОСОБА_1 роздруківка сама собою не може бути підставою для зменшення розміру судового збору та/або відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення Верховним Судом, оскільки він, у встановленому Законом порядку, не надав доказів на підтвердження того, що його майновий стан на день звернення з касаційною скаргою перешкодив йому сплатити судовий збір у встановлених законодавством порядку і розмірі.
Також Касаційний господарський суд звертає увагу скаржника, що наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки, покладається на особу, яка подає скаргу.
Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір, розмір судового збору (суму), відсутність посилань з підтверджуючими належними та вірогідними доказами на наявність у ОСОБА_1 підстав щодо зменшення сплати судового збору та/або його відстрочення за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення Верховним Судом або пільг щодо його сплати, з урахуванням принципів рівності сторін перед законом і судом та змагальності судового процесу, Суд вважає, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами особи стосовно можливості реалізації права на звернення до суду касаційної інстанції дотримано.
З огляду на викладене Суд, оцінивши доводи ОСОБА_1 наведені в обґрунтування клопотань про зменшення розміру судового збору та/або про відстрочення сплати судового збору, та роздруківку відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела / суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 26.03.2025 надану на підтвердження майнового стану, з огляду на відсутність інших документів, які б свідчили, що розмір судового збору (39   648,51 грн) перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік, дійшов висновку про відмову у задоволенні даних клопотань, оскільки скаржником не вжито всіх можливих заходів задля доведення відсутності реального доходу.
Отже, у клопотаннях скаржника про зменшення розміру судового збору та про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №910/1672/22 Суд відмовляє.  
Щодо поданого клопотання про продовження строку для усунення недоліків, то Суд виходить з того, що зважаючи на викладене в цій ухвалі, недолік касаційної скарги має бути усунутий скаржником у строк до 04.04.2025 включно.
Тобто строк встановлений ухвалою від 24.03.2025 на момент звернення з клопотаннями про зменшення розміру судового збору та про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №910/1672/22 не сплинув.
Частиною другою статті 174 ГПК України визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частин першої, другої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Згідно із частинами четвертою, шостою, сьомою статті 119 ГПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Колегія розглядаючи це клопотання звертається до правової позиції викладеної в пунктах 43- 46 постанови Великої палати Верховного суду від 18.10.2023 у справі №910/10939/22:
« 43. У випадку залишення судом клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору без розгляду або відмови в задоволенні такого клопотання суд постановляє ухвалу, яку направляє скаржнику.
44. Отримавши її, скаржник повинен виконати ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, а саме подати суду докази сплати судового збору. У випадку якщо скаржник не встигає цього зробити до закінчення строку, наданого судом або встановленого законом на усунення недоліків, він може звернутись до суду із заявою, відповідно, про продовження або поновлення зазначеного строку.
45. Для цього перед постановленням ухвали про повернення апеляційної скарги з підстави неусунення скаржником її недоліків суд має переконатись, що скаржник отримав ухвалу про залишення без розгляду або відмову в задоволенні його клопотання про звільнення від сплати судового збору та має розумний строк для сплати судового збору і подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору. Відповідно до частини шостої статті 260 ГПК України такий строк не повинен перевищувати п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
46. Якщо скаржник звернувся до суду із заявою про продовження або поновлення встановленого судом або законом строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору, то суд може продовжити або поновити пропущений строк, прийняти докази сплати судового збору та відкрити апеляційне провадження, якщо визнає причини його пропуску поважними, або відмовити у продовженні, поновленні пропущеного строку та повернути апеляційну скаргу».
Враховуючи, що Суд дійшов висновку про відмову у зменшенні та відстроченні судового збору, з огляду на правову позицію Великої палати Верховного суду від 18.10.2023 у справі №910/10939/22, суд касаційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання скаржника про продовження строку для усунення недоліків, зважаючи на те, що воно заявлено 03.04.2025 до закінчення строку щодо усунення недоліків поданої ним касаційної скарги та продовжити скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 у справі №910/1672/22, яку ухвалою Верховного Суду від 24.03.2025 залишено без руху.
Керуючись статтями 119, 169, 174, 234, 235, 292, 314 ГПК України, статтями 4, 8 Закону України «Про    судовий збір», Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про зменшення сплати судового збору та відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 у справі №910/1672/22.
2. Клопотання ОСОБА_1 про продовження строку на усунення недоліку касаційної скарги щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 у справі №910/1672/22 задовольнити. Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліку касаційної скарги щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 у справі №910/1672/22.
3. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліку касаційної скарги щодо сплати судового збору, який не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали.
4. Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                Т. Малашенкова
Суддя                                                                                І. Бенедисюк
Суддя                                                                                А. Ємець