ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року 
м. Київ

cправа №  914/3761/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К., 
за участю секретаря судового засідання - Прокопенко О. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону 
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 (головуючий суддя Бойко С. М., судді Бонк Т. Б., Якімець Г. Г.) 
і додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 (головуючий суддя Бойко С. М., судді Бонк Т. Б., Якімець Г. Г.)
у справі № 914/3761/23
за позовом керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Головного управління Національної гвардії України
до Підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) виробничий центр "Маркитант"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Центральна база виробничо-технологічна комплектація Національної гвардії України, 
про визнання недійсним пункту договору та стягнення коштів, 
(у судовому засіданні взяли участь: прокурор - Косенко Д. В., представник позивача - Кравець Д. М., представник відповідача - Сеньків А. І.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Узагальнений зміст і підстави позовних вимог
1.          Керівник Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави (далі - прокурор) в особі Головного управління Національної гвардії України (далі - позивач, ГУ Нацгвардії України) звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) виробничий центр "Маркитант" (далі - відповідач, ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант) про визнання недійсним пункту 3.1 договору про закупівлю товару за бюджетні кошти від 14.11.2022 №748 в частині сплати ПДВ та стягнення коштів в розмірі сплаченого ПДВ у сумі 584   667,00   грн.
2.          Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з огляду на положення пунктів 3.4 та 11.8 договору про закупівлю товарів за бюджетні кошти від 14.11.2022 №748, положень постанови Кабінету Міністрів України №335 від 20.03.2022, а також того, що на момент укладання спірного договору ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант перейшло на спрощену систему оподаткування (із 24.10.2022), грошові кошти сплачені в рахунок ПДВ за договором у сумі 584   667,00 грн є набутими безпідставно та підлягають поверненню ГУ Нацгвардії України. При цьому позивач посилається на ст.ст. 83, 203, 627, 628, 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 14, 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), Закон України "Про ціни і ціноутворення".
Узагальнений зміст і обґрунтування судових рішень
3.          Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.07.2024 позовні вимоги задоволено повністю.
3.1.          Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним пункту 3.1 договору від 14.11.2022 №748, суд першої інстанції зазначив, що відповідач на дату укладення цього договору був платником єдиного податку третьої групи за ставкою 2 відсотки, тому у відповідача не було права на нарахування та включення ПДВ до вартості товару. 
3.2.          Відтак суд першої інстанції дійшов висновку, що зміст спірного пункту 3.1 договору від 14.11.2022 №748 суперечить положенням податкового законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, а також інтересам держави і суспільства, оскільки закупівля товару здійснювалася за бюджетні кошти. Тому суд першої інстанції зазначив, що відповідно до вимог часини 1 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України, наведене є підставою для визнання пункту 3.1 договору від 14.11.2022 №748 недійсним у частині включення ПДВ до вартості товару.
3.3.          Оскільки відповідач отримав від Центральної бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України (далі - третя особа) суму ПДВ за відсутності правових підстав для його нарахування та включення до вартості товару, то суд першої інстанції виснував, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у сумі 584   667,00 грн. 
4.          Постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 рішення суду першої інстанції скасоване. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
4.1.          Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, виходив із того, що в реєстрі платників єдиного податку після звернення відповідача про перехід на спрощену систему оподаткування були відсутні відомості про дату обрання переходу на спрощену систему оподаткування та дату застосування ставки та групи. 
4.2.          Суд апеляційної інстанції зазначив, що станом на дату укладення договору 14.11.2022 у продавця не було (і до внесення 09.12.2022 до реєстру платників єдиного податку не могло бути) відомостей про здійснення реєстрації ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант як платника єдиного податку шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку у відповідності до вимог п.299.1. ст.299 ПК України. З огляду на це у відповідача були відсутні підстави повідомляти покупця про зміну системи оподаткування. Отже, сторони під час укладення договору правомірно включили до ціни договору суму ПДВ в розмірі 584 667,00 грн, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання недійним пункту 3.1. договору та похідна від неї вимога про стягнення цієї суми коштів на користь ГУ Нацгвардії України.
4.3.          Окрім того, апеляційний суд вказав, що у спірному випадку, прокурор, заявляючи в інтересах держави в особі ГУ Нацгвардії України позовні вимоги про визнання недійсним пункту договору, укладеного між ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант та Центральною базою виробничо-технічної комплектації Національної гвардії України, відповідачем визначив ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант, а Центральну базу виробничо-технічної комплектації Національної гвардії України просив залучити лише як третю особу, що не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача.
4.4.          Проте, визначений прокурором статус Центральної бази виробничо-технічної комплектації Національної гвардії України (сторони оспорюваних додаткових угод) як третьої особи не є належним, оскільки остання є стороною оспорюваного договору. Звідси, апеляційний суд вказав на невірно визначений прокурором суб`єктний склад спору.
5.          Додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 заяву ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ГУ Нацгвардії України на користь ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21   000 грн. В решті задоволення заяви відмовлено.
6.          Беручи до уваги характер спірних правовідносин, заперечення прокурора на заяву про розподіл судових витрат, врахувавши критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат сторони на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу у цій справі в сумі 21   000 грн (із заявлених 42   000   грн) відповідає наведеним вище вимогам та критеріям щодо реальності, розумності їх розміру, співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору, та справедливості.
Касаційна скарга
7.          Не погодившись із постановою та додатковою постановою суду апеляційної інстанції, прокурор звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову і додаткову постанову скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарги на рішення і постанову
8.          Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
9.          Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України та про відсутність висновку щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах. Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо правильного включення відповідачем до ціни договору суми ПДВ в розмірі 584 667,00 грн та недоведення прокурором недобросовісної поведінки відповідача на момент укладення цього договору. 
10.          Також, скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру", ст. ст. 50, 53 ГПК України, 215 ЦК України щодо правильності визначення прокурором суб`єктного складу у справі, зокрема можливості пред`явлення позову прокурором лише до однієї із сторін оспорюваного правочину та участі сторони правочину у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.
11.          Прокурор зазначає, що при задоволенні касаційної скарги, скасуванню підлягає і додаткова постанова Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025.
Відзив
12.          ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант у відзиві на касаційну скаргу просить касаційне провадження в частині доводів касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права, а саме: статті 131-1 Конституції України, статей 15, 16, 215 ЦК України, статей 23, 24 Закону України "Про прокуратуру", статей 48, 50, 53 ГПК України закрити, в іншій частині в задоволенні касаційної скарги - відмовити. Відповідач зазначає, що незалучення до участі у справі як відповідача Центральної бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України є в будь-якому випадку підставою для відмови в позові, оскільки позов прокурора у цій справі пред`явлено до неналежного складу відповідачів. ПОГ "ВЦ "Маркитант" також посилається на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 у справі №   380/2813/24, яке набрало законної сили, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії Головне управління Державної податкової служби у Львівській області. Відповідач зазначає, що судовим рішенням у справі №   380/2813/24 визначено, що станом на дату укладення та виконання договору від 14.11.2022 №748 відповідач не був платником єдиного податку, його статус як платника ПДВ не зупинявся, статус платника єдиного податку відповідач набув лише з 13.12.2022.
Інші заяви та клопотання
13.          Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону подав до Верховного Суду 08.05.2025 через підсистему "Електронний суд" додаткові пояснення. 
14.          ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант подало до Верховного Суду 08.05.2025 через підсистему "Електронний суд" додаткові пояснення.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
15.          14.11.2022 між Центральною базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України та Підприємством об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) виробничого центру Маркитант укладено договір №748 про закупівлю товару за бюджетні кошти.
16.          Умовами договору передбачено, зокрема, таке:
-          предметом договору є закупівля екскаватора-навантажувача, який продавець зобов`язався поставити покупцю, а покупець зобов`язався прийняти товар та сплатити продавцю вартість у строки та на умовах, встановлених договором (п.1.1);
-          продавець зобов`язується здійснити доставку товару в пункті відвантаження, а покупець зобов`язується здійснити прийняти товар, здійснивши його оплату на умовах договору (п.1.2);
-          закупівля товару здійснюється за кошти Державного бюджету України (п.1.4);
-          ціна договору становить 3 508 002,00 грн (у тому числі ПДВ (20%) 584 667,00 грн) (п. 3.1);
-          відповідальність за правильність розрахунку ціни товару, обґрунтованість витрат за статтями калькуляції несе продавець (п.3.4);
-          договір набирає чинності з дня його підписання і діє до завершення дії воєнного стану, але не довше, ніж до 31.12.2022 (п.11.1);
-          покупець є бюджетною, неприбутковою установою, не платник ПДВ (п.11.7);
-          продавець має статус платника податку на прибуток на загальних підставах, платник ПДВ (п.11.8).
17.          Відповідно до специфікації, яка є додатком 1 до договору, предметом закупівлі є телескопічний навантажувач AGRI STAR 37.7 DIECI, вартість 3 508 002,00 грн (у тому числі ПДВ (20%) 584 667,00 грн).
18.          Договір виконаний у повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною №9 від 17.11.2022 з підписами сторін, скріпленими печатками, та платіжним дорученням №2006 від 21.11.2022 на суму 3 508 002,00 грн, платник Центральна база ВТК, призначення платежу: Оплата за телескопічний навантажувач; накладна №9 від 17.11.2022; ПДВ - 584 667,00 грн.
19.          Факт повного виконання договору визнається всіма учасниками справи.
20.          Під час проведення аудиту фінансово-господарської діяльності Центральної бази ВТК за період з 01.01.2020 до 31.03.2023, Головне управління ДПС у Львівській області листом від 20.07.2023 №8127/6/13-01-04-07 повідомило Північний офіс Держаудитслужби, що ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант з 24.10.2022 перебуває на спрощеній системі оподаткування по теперішній час (на дату листа - 20.07.2023) та останньому призупинено реєстрацію ПДВ для платників єдиного податку 3 групи 2   % на період воєнного, надзвичайного стану.
21.          Центральна база ВТК звернулася з претензією від 01.09.2023 №83/1395 до ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант з вимогою перерахувати на рахунок покупця суму безпідставно сплачених у рахунок ПДВ грошових коштів у розмірі 584 667,00 грн. за договором №784 від 14.11.2022.
22.          ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант надало відповідь від 10.10.2023 №10/10, у якій зазначено, що на дату укладання договору у контрагента не було інформації, що останній перейшов на спрощену систему оподаткування.
23.          На спростування факту перебування на системі спрощеного оподаткування відповідач надав суду ряд доказів, з яких вбачаються такі обставини:
-           21.10.2021 ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант зареєстроване як платник податку на додану вартість, що підтверджується витягом №2126534500763;
-           14.10.2022 ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант через електронний кабінет платника податків звернулось до Державної податкової служби України із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування;
-           18.10.2022 ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант отримало електронну квитанцію №2 про прийняття заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, у якій зазначено документ доставлено до ГУ ДПС у Львівській обл. (Франківський р-н м.Львова), документ прийнято 18.10.2022 о 14:36, реєстраційний номер 9213554174;
-           18.10.2022 ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант через електронний кабінет платника податків подало запит про отримання витягу з реєстру платників єдиного податку;
-           18.10.2022 сформовано витяг №74725 з реєстру платників єдиного податку щодо ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант, у якому у графах група, ставка та ставка у відсотках до доходу проставлено прочерки, графи із реєстрацією ПДВ, без реєстрації ПДВ пусті, немає відомостей про дату обрання переходу на спрощену систему оподаткування та дату застосування ставки та групи;
-           21.10.2022 ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант отримав квитанцію №2 про прийняття заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, у якій зазначено документ доставлено до ГУ ДПС у Львівській обл. (Франківський р-н м.Львова), документ прийнято 21.10.2022 о 15:24, реєстраційний номер 9217260703; аналогічну квитанцію отримано про прийняття документу 21.10.2022 о 10:48 за реєстраційним номером 9216891888;
-           27.10.2022 ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант через електронний кабінет платника податків подало запит про отримання витягу з реєстру платників єдиного податку;
-           27.10.2022 сформовано витяг №75897 з реєстру платників єдиного податку щодо ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант, у якому у графах група, ставка та ставка у відсотках до доходу, перелік видів господарської діяльності проставлено прочерки, графи із реєстрацією ПДВ, без реєстрації ПДВ пусті, немає відомостей про дату обрання переходу на спрощену систему оподаткування та дату застосування ставки та групи;
-          в період з 16.11.2022 до 09.12.2022 здійснювалась реєстрація податкових накладних по господарських операціях з різними постачальниками щодо ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант як покупця;
-           12.12.2022 ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант через електронний кабінет платника податків подало запит про отримання витягу з реєстру платників єдиного податку;
-           13.12.2022 сформовано витяг №83515 з реєстру платників єдиного податку щодо ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант, у якому у графі група зазначено 3, у графі ставка - прочерк, у графі ставка у відсотках до доходу зазначено 2, у графі без реєстрації ПДВ проставлено відмітку, а також наведено перелік видів господарської діяльності згідно з кодами КВЕД, зазначено дату обрання переходу на спрощену систему оподаткування - 24.10.2022, дату застосування ставки та групи 24.10.2022.
24.          Відповідно до витягу з реєстру платників ПДВ щодо ПОГ ВЦ Маркитант датою анулювання (призупинення) реєстрації ПДВ є 23.10.2022, датою внесення запису про анулювання (призупинення) реєстрації за заявою платника єдиного податку до реєстру є 09.12.2022.
25.          У листі №1314/5/13-01-04-05-12 від 29.01.2024 Головного управління ДПС у Львівській області, адресованому Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань у місті Києві, зазначено, що ПОГ ВЦ Маркитант 21.10.2022 за №9216891888 подано до ГУ ДПС у Львівській області (Франківський район м.   Львова) заяву щодо переходу на спрощену систему оподаткування (третя група 2 відсотки доходу) з 24.10.2022. ГУ ДПС у Львівській області не надавало ПОГ ВЦ Маркитант письмової мотивованої відмови у реєстрації платником єдиного податку третьої групи за ставкою 2 відсотки доходу з 24.10.2022. Враховуючи наведене, ПОГ ВЦ Маркитант в період з 24.10.2022 до 31.07.2023 перебував платником єдиного податку третьої групи за ставкою 2 відсотки доходу.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій 
26.          Згідно з частинами 1 - 2, 4 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).
27.          Судові рішення у справі оскаржуються прокурором з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України.
28.          Як уже було наголошено вище, у цій справі, що розглядається, з позовом звернувся прокурор в інтересах держави в особі ГУ Нацгвардії України до ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант з вимогами про визнання недійсним пункту 3.1 договору від 14.11.2022 №748, укладеного між ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант (відповідачем) та Центральною базою ВТК Національної гвардії (третьою особою у справі) та про стягнення коштів з ПОГ "ВЦ "Маркитант" на користь ГУ Нацгвардії України. 
29.          Верховний Суд зазначає, що згідно з пунктом 3 частини 1 та частиною 2 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
30.          Випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді визначені у Законі України "Про прокуратуру". Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом 4 цієї частини.
31.          При цьому склад відповідачів визначається прокурором самостійно в кожному конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів держави, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права (тобто не має потребувати додаткового звернення з іншими вимогами до учасників спірних правовідносин) тощо. Подібні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №     483/448/20, від 20.06.2023 у справі №   633/408/18, від 08.11.2023 у справі №   607/15052/16-ц.
32.          Частинами 1, 3, 4 статті 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
33.          Отже, відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до участі у справі у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. 
34.          Відтак належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (подібний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №   910/15792/20)
35.          Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 07.04.2025 у справі № 924/949/22, за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них. 
36.          Відповідно до статті 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.
37.          Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.
38.          Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача (частина 1 статті 48 ГПК України).
39.          Колегія суддів зазначає, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як відповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №   761/23904/19 та від 20.01.2021 у справі № 203/2/19).
40.          Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі як відповідач, вони не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення (постанова Верховного Суду від 21.11.2022 у справі № 754/16978/21).
41.          Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11.03.2025 у справі № 916/4412/23, у разі якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійним суд встановить, що позов пред`явлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи, то відмовляє у позові із цієї підстави (аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №125/2157/19 та постанові Верховного Суду від 10.09.2021 №909/207/20).
42.          Пред`явлення позовної вимоги до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові та виключає необхідність надавати оцінку іншим аргументам скаржника, які стосуються передусім з`ясування обставин обґрунтованості   /   необґрунтованості позову, оскільки дослідженню цих обставин має передувати встановлення належного суб`єктного складу учасників спірних правовідносин (близький за змістом висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20).
43.          Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
44.          У справі № 914/3761/23, що розглядається, прокурор заявив позов в інтересах держави в особі ГУ Нацгвардії України, оскільки останнє є розпорядником коштів, що перераховувалися за договором. Натомість прокурор визначив відповідачем лише ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант. Водночас згідно із встановленими у справі обставинами сторонами спірного договору є ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант та Центральна база виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії. При цьому Центральна база виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії залучена до участі у справі як третя особа. Оскільки у цій справі за позовом заінтересованої особи (ГУ Нацгвардії України) про визнання недійсним пункту 3.1 договору від 14.11.2022 №748 як відповідачі мають залучатися всі сторони правочину, то належними відповідачами є сторони оспорюваного договору. Проте прокурор пред`явив позов лише до однієї сторони договору, а інша сторона договору є третьою особою у цій справі.
45.          Колегія суддів зазначає, що належними відповідачами у справі є сторони оспорюваного договору, а не одна із них. Натомість Центральну базу виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії не залучено як співвідповідача відповідно до вимог частини 1 статті 48 ГПК України. Тому, зважаючи на те, що в цій справі як відповідач залучене лише ПОГ (РОП) ВЦ Маркитант - одна зі сторін оспорюваного правочину, а вимога про визнання недійсним пункту 3.1 договору від 14.11.2022 №748 є основною, від якої залежить задоволення похідної вимоги про стягнення коштів, тому в задоволенні позову прокурора слід відмовити через неналежний склад відповідачів. 
46.          Наведене правозастосування узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13.05.2025 у подібній справі №   914/3764/23, яка підлягає врахуванню на підставі частини 4 статті 300 ГПК України.
47.          З урахуванням викладеного вище, Верховний Суд вважає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про відмову в позові у зв`язку із неналежним суб`єктним складом сторін у цьому спорі.
48.          Водночас, оскільки неналежний склад відповідачів є самостійною підставою для відмови в позові, то зазначені обставини свідчать про відсутність у Верховного Суду підстав для формування висновку в цій справі щодо питання про застосування положень пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України. 
49.          За таких обставин наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не підтвердилися після відкриття касаційного провадження.
50.          Оскільки незалучення до участі у справі особи як відповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад, тому підстави для надання оцінки іншим доводам скаржника також відсутні.
51.          Стосовно доводів касаційної скарги в частині оскарження додаткової постанови суду апеляційної інстанції, то вони мотивовані лише наявністю підстав для задоволення касаційної скарги та скасування постанови Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025. Разом з тим, оскільки підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови в межах вимог процесуального закону прокурор не довів, інших доводів на спростування висновків суду апеляційної інстанції в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу не навів, Верховний Суд також не вбачає підстав для зміни чи скасування додаткової постанови Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025.
52.          У зв`язку із наведеним вище, Суд враховує доводи відзиву відповідача в тій мірі, в якій вони узгоджуються з наведеним у цій постанові і з нормами процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
53.          Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
54.          Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 308 ГПК України). Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).
55.          Враховуючи наведені положення Закону та висновки, зроблені касаційним судом під час касаційного провадження у цій справі, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вирішила, що подана прокурором скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. За таких обставин, касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Розподіл судових витрат
56.          Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону залишити без задоволення.
2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 і додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі №   914/3761/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          О. В. Случ 

Судді                                                                                                    Н. О. Волковицька

                                                                                                    С. К. Могил