ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року 
м. Київ
cправа №  910/18914/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В.А. (головуючого), Берднік І.С., Міщенка І.С.
розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 (у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Барсук М.А., Руденко М.А.) 
про залишення без розгляду заяви та про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткової постанови 
за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
про стягнення 29 838 517,78 грн
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий виклад обставин, що передували прийняттю оскаржуваного рішення
1.1. 01.12.2020 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП "Київтеплоенерго", Позивач, Скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (далі - ТОВ "Євро-Реконструкція", Відповідач) про стягнення 29 838 517,78 грн.
1.2. Справа розглядалася судами неодноразово. Так рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021, в позові відмовлено повністю.
1.3. Постановою Верховного Суду від 01.11.2022 вказані судові рішення скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
1.4. За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю. У подальшому 24.07.2023 додатковим рішенням Господарського суду міста Києва задоволено заяву ТОВ "Євро-Реконструкція" та стягнуто на його користь з КП "Київтеплоенерго" витрати на правничу допомогу в розмірі 184000 грн.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 залишено без змін, а додаткове рішення цього ж суду від 24.07.2023 скасовано частково, викладено його резолютивну частину в іншій редакції, стягнуто з КП "Київтеплоенерго" на користь ТОВ "Євро-Реконструкція" 90 000 грн витрат на правничу (правову) допомогу. 
1.5. Постановою Верховного Суду від 15.10.2024 касаційну скаргу КП   "Київтеплоенерго" задоволено частково, вищезазначену постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 скасовано, а справу передано на новий розгляд до апеляційного господарського суду.
1.6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 апеляційні скарги КП "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 задоволено, вказані судові рішення скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю: з Відповідача стягнуто 29   838   517,78 грн заборгованості, 447   577,77 грн судового збору за подання позовної заяви, 1   208   459,98 грн судового збору за подання апеляційних скарг, 1   611   279,97 грн судового збору за подання касаційних скарг.
1.7. У подальшому, з огляду на задоволення апеляційних скарг та позовної заяви, КП "Київтеплоенерго" 27.02.2025 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з заявою про ухвалення додаткової постанови, в якій просило ухвалити додаткову постанову у справі № 910/18914/20 та стягнути на його користь з ТОВ "Євро-Реконструкція":
1) витрати Позивача на сплату судового збору у розмірі 671   366,66 грн та професійну правничу допомогу у розмірі 79   800 грн, понесені при апеляційному перегляді рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2021;
2) витрати Позивача на сплату судового збору у розмірі 895   155,54 грн та професійну правничу допомогу у розмірі 50   000 грн, понесені при касаційному оскарженні рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 і постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021;
3) витрати Позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 50   000 грн, понесені при новому розгляді справи у Господарському суді міста Києва;
4) витрати Позивача на сплату судового збору у розмірі 537 093,32 грн та професійну правничу допомогу у розмірі 30   000 грн, понесені при апеляційному перегляді рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023;
5) витрати Позивача на сплату судового збору у розмірі 716   124,43 грн, понесені при касаційному оскарженні рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 і постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024.
2. Короткий зміст оскаржуваної ухвали
2.1. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 заяву КП   "Київтеплоенерго" про ухвалення додаткової постанови в частині розподілу судових витрат Позивача на професійну правничу допомогу при первісному і новому розгляді справи №   910/18914/20 залишено без розгляду, а у задоволенні заяви про ухвалення додаткової постанови в частині здійснення розподілу судового збору, сплаченого Позивачем за подання позовної заяви та апеляційних і касаційних скарг, - відмовлено.
2.2. При цьому суд апеляційної інстанції, врахувавши заперечення Відповідача проти задоволення заяви та залишаючи її без розгляду, виходив з того, що заявником пропущено встановлений процесуальним законом строк на подання заяв про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, зокрема: 
1) Рішення Господарського суду міста Києва ухвалено 26.05.2021, отже строк на подання доказів понесених стороною судових витрат закінчився 31.05.2021. Позивач до суду першої інстанції протягом вказаного строку доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу не подав.
2) Постанова Північного апеляційного господарського суду ухвалена 01.12.2021, отже строк на подання доказів понесених стороною судових витрат закінчився 06.12.2021.
Натомість Позивач долучив докази понесених ним в суді апеляційної інстанції судових витрат на професійну правничу допомогу лише 14.06.2022 під час касаційного перегляду справи.
3) Постанова Верховного Суду ухвалена 01.11.2022, отже строк на подання доказів понесених стороною судових витрат закінчився 07.11.2022.
Позивач долучив докази понесених ним в суді касаційної інстанції судових витрат на професійну правничу допомогу лише 08.05.2023 під час нового розгляду справи в суді першої інстанції.
4) Рішення Господарського суду міста Києва ухвалено 03.07.2023, отже строк на подання доказів понесених стороною судових витрат закінчився 11.07.2023.
Проте Позивач долучив докази понесених ним в суді першої інстанції судових витрат на професійну правничу допомогу лише 30.08.2023 під час під апеляційного перегляду рішення.
5) Постанова Північного апеляційного господарського суду ухвалена 12.06.2024, отже строк на подання доказів понесених стороною судових витрат закінчився 17.06.2024.
Натомість Позивач долучив докази понесених ним в суді апеляційної інстанції судових витрат на професійну правничу допомогу лише 20.09.2024 під час касаційного розгляду справи.
6) Постанова Верховного Суду ухвалена 15.10.2024, отже строк на подання доказів понесених стороною судових витрат закінчився 21.10.2024. Позивач до суду касаційної інстанції протягом вказаного строку доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу не подавав.
2.3. В такий спосіб суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що Позивач подав докази понесених судових витрат, заявлених ним до стягнення в заяві від 27.02.2025 про ухвалення додаткової постанови, з порушенням строків, встановлених частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому суд встановив, що клопотання про поновлення пропущеного строку на подання вказаних доказів Позивач не заявляв, та прийшов до висновку про наявність підстав для залишення його заяви у цій частині без розгляду.
2.4. Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви КП "Київтеплоенерго" про ухвалення додаткової постанови в частині розподілу сплаченого ним судового збору суд апеляційної інстанції зазначив наступне.
Постановою від 12.02.2025 Північний апеляційний господарський суд здійснив розподіл судових витрат за результатами розгляду справи, зокрема понесені Позивачем витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 447      577,77 грн, апеляційних скарг у загальному розмірі 1   208   459,98 грн (671   366,66   грн + 537   093,32 грн з урахуванням коефіцієнту 0,8); касаційних скарг у загальному розмірі 1 611 279,97 грн (895   155,54 грн + 716 124,43 грн з урахуванням коефіцієнту 0,8) поклав на Відповідача.
Зазначений розмір судових витрат по сплаті судового збору співпадає з розміром, визначеним КП "Київтеплоенерго" у заяві про ухвалення додаткового рішення.
2.5. В такий спосіб суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для повторного стягнення з Відповідача сплаченого Позивачем судового збору та у задоволенні заяви останнього в цій частині відмовив.
2.6. КП "Київтеплоенерго" не погодилося з вказаною ухвалою та скористалося правом на її касаційне оскарження.

3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи
3.1. Касаційне провадження у справі відкрито 01.05.2025 на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
3.2. У касаційній скарзі (з урахуванням заяви про зміни до касаційної скарги, поданої в межах строку на касаційне оскарження) КП "Київтеплоенерго" просить Суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 у справі №   910/18914/20 повністю та ухвалити нову додаткову постанову, якою у повному обсязі задовольнити заяву про ухвалення додаткової постанови, у тому числі витрати на професійну допомогу:
- при апеляційному перегляді рішення Господарського суму міста Києва від 26.05.2021 в розмірі 79   800 грн;
- при касаційному оскарженні цього ж рішення та постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 в розмірі 50   000 грн;
- при новому розгляді справи у Господарському суді міста Києва в розмірі 50   000   грн;
- при апеляційному перегляді рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 в розмірі 30   000 грн.
3.3. Доводами касаційної скарги є неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, якими регулюється порядок та строки надання стороною до суду доказів на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу з урахуванням того, що суд ухвалив рішення не на користь такої сторони, та допущення при цьому судом надмірного формалізму, внаслідок чого Позивача позбавлено права на відшкодування понесених судових витрат.
За доводами Скаржника, у разі ухвалення судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог чи направлення справи на новий розгляд позивач має право надати докази розміру судових витрат у порядку та строки, встановлені статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, до того суду, який розглядатиме справу наступним. 
Таку позицію КП "Київтеплоенерго" обґрунтовує тим, що у суду, який ухвалив рішення про відмову у позові, відсутні правові підстави як для покладення судових витрат на відповідача, так і взагалі для розгляду клопотання позивача про долучення доказів розміру таких витрат, якщо клопотання подано після ухвалення такого судового рішення.
3.4. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Євро-Реконструкція" зазначає про фактичну вартість наданих адвокатом Позивача послуг у розмірі 15 000 грн, вказує на пропуск останнім процесуального строку на подання заяви (27.02.2025 при ухваленні постанови 12.02.2025), просить Суд залишити ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 без змін, а заяву КП "Київтеполоенерго" - без розгляду.
3.5. Скаржник надав Суду відповідь на відзив на касаційну скаргу, доводи якого аналогічні змісту касаційної скарги.
4. Позиція Верховного Суду
4.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши дотримання господарським судом норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
4.2. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
4.3. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
4.4. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
4.5. Частиною першою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
4.6. Приписами пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
4.7. Загальне правило розподілу судових витрат врегульоване частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
4.8. За змістом статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
4.9. Згідно з положеннями частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
4.10. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
4.11. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
4.12. Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку. Так за змістом статті 1 вказаного закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
4.13. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
4.14. Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорара адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
4.15. Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
4.16. Постанова Північного апеляційного господарського суду у цій справі №   910/18914/20 про задоволення апеляційних скарг Позивача та про задоволення його позовної заяви ухвалена 12.02.2025, а заяву про ухвалення додаткової постанови подано 27.02.2025 (через підсистему "Електронний суд").
4.17. Проте суд залишив заяву Позивача без розгляду з підстав неподання та несвоєчасного подання доказів понесених ним витрат окремо по кожному ухваленому у справі рішенню (рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2021, постанова Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021, постанова Верховного Суду від 01.11.2022, рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023, постанова Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024, постанова Верховного Суду від 15.10.2024), зазначивши про необхідність подання таких доказів упродовж п`яти днів з дня ухвалення кожного з них.
4.18. При цьому суд апеляційної інстанції не врахував, що рішеннями Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 та від 03.07.2023, а також постановами Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 та від 12.06.2024 у задоволенні позовних вимог Заявника було відмовлено, а у постановах Верховного Суду від 01.11.2022 та від 15.10.2024 прямо зазначено, що з огляду на направлення справи на новий розгляд розподіл судових витрат у ній не здійснюється, а з урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України такий розподіл, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору.
4.19. Верховний Суд зазначає, що за таких обставин у КП "Київтеплоенерго" не було підстав для подання безпосередньо до вказаних судових інстанцій заяв про ухвалення додаткових рішень про стягнення понесених витрат, оскільки, за загальними правилами, витрати на професійну правничу допомогу не стягуються на користь сторони, у задоволенні позовних вимог якої відмовлено.
4.20. З урахуванням викладеного Північний апеляційний господарський суд прийшов до хибних висновків про необхідність подання Позивачем відповідних заяв упродовж п`яти днів безпосередньо після ухвалення судового рішення про відмову у позові як про підставу для стягнення таких витрат після задоволення позову постановою від 12.02.2025. 
4.21. Водночас апеляційний суд зазначив, що Позивач подав докази понесених судових витрат, які заявлені ним до стягнення в заяві від 27.02.2025 про ухвалення додаткової постанови, з порушенням строків, встановлених частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме на п`ятнадцятий день після ухвалення постанови (12.02.2025) замість встановленого законом п`ятиденного строку.
4.22. З огляду на те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на подання доказів понесених судових витрат Позивач не заявляв, наведена обставина також стала підставою для залишення заяви КП "Київтеплоенерго" без розгляду.
4.23. У цій частині мотиви постанови суду апеляційної інстанції відповідають вимогам норм Господарського процесуального кодексу України, а відповідні висновки суду є обґрунтованими та узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду.
4.24. В такий спосіб колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення заяви КП "Київтеплоенерго" про ухвалення додаткової постанови у цій частині без розгляду, проте виключно з підстав недотримання встановленого частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України п`ятиденного строку від дня ухвалення постанови апеляційного господарського суду від 12.02.2025.
4.25. Суд звертає увагу, що касаційну скаргу Позивачем подано на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 в цілому, зокрема у прохальній частині скарги КП   "Київтеплоенерго" просить Верховний Суд скасувати оскаржувану ухвалу повністю та ухвалити нову додаткову постанову, якою у повному обсязі задовольнити заяву.
Наведене свідчить про оскарження Позивачем ухвали апеляційного суду також і в частині відмови у розподілі сплаченого судового збору.
4.26. Проте з матеріалів справи вбачається, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 це питання повністю вирішено, а саме понесені Позивачем витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 447      577,77 грн, апеляційних скарг у загальному розмірі 1   208   459,98   грн та касаційних скарг у загальному розмірі 1 611 279,97 грн покладено на Відповідача. 
4.27. За таких обставин у задоволенні заяви Позивача у цій частині оскаржуваною ухвалою від 19.03.2025 правомірно відмовлено, і підстав для її зміни/скасування не вбачається.
4.28. Крім того, у касаційній скарзі КП   "Київтеплоенерго" відсутні будь-які доводи щодо незаконності оскаржуваної ухвали стосовно відмови у задоволенні заяви про стягнення судового збору, а про необхідність її скасування в повному обсязі зазначено лише у прохальній частині.
4.29. За таких обставин Верховний Суд вказує на недоведеність Скаржником підстав для скасування ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 та, як наслідок, зазначає на необхідності залишити її без змін.
5. Висновки Верховного Суду
5.1. Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
5.2. Так, відповідно до частин першої-п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
5.3. Згідно з частинами першою, другою статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
5.4. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
5.5. Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
При цьому частина друга вказаної статті застерігає від скасування правильного по суті і законного рішення з одних лише формальних міркувань.
5.6. За таких обставин колегія суддів зазначає, що мотиви апеляційного господарського суду стосовно необхідності подання доказів понесення судових витрат упродовж п`яти днів безпосередньо після ухвалення судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог (апеляційної скарги) не призвели до ухвалення незаконного чи необґрунтованого судового рішення, оскільки заява КП   "Київтеплоенерго" підлягала залишенню без розгляду з підстав пропуску п`ятиденного строку від дня ухвалення постанови апеляційного господарського суду від 12.02.2025.
5.7. З урахуванням викладеного Верховний Суд приходить до висновку, що касаційну скаргу Позивача необхідно залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного господарського суду - без змін з урахуванням мотивів цієї постанови.
6. Розподіл судових витрат
6.1. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін оскаржуваного судового рішення, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Скаржника.
Керуючись статтями 129, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 у справі №   910/18914/20 залишити без змін з урахуванням мотивів цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В. Зуєв

Судді                                                                                          І. Берднік

                                                                                          І. Міщенко