УХВАЛА

31 березня 2025 року 
м. Київ

справа №620/17092/23
адміністративне провадження № К/990/8654/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів: Жука А.В.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Державної казначейської служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025 у справі №620/17092/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України про:
- визнання протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України, яка полягає у порушенні строків та у тривалому невиконанні виконавчого листа у справі №620/6110/22 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 недоотриманої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2022 рік, відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», у розмірі 8179,00 грн;
- зобов`язання Державної казначейської служби України вчинити дії щодо виконання виконавчого листа у справі №620/6110/22;
- зобов`язання Державної казначейської служби України нарахувати та виплатити позивачу компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, починаючи з 01.03.2023 до моменту виконання виконавчого листа у справі №620/6110/22;
- стягнення з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.03.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України, яка полягає у порушенні строків та у тривалому невиконанні виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/6110/22.
Зобов`язано Державну казначейську службу України відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, починаючи з 01.03.2023 до моменту виконання виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/6110/22 - 05.10.2023.
Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.
12.02.2025 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025 у справі №620/17092/23.
Ухвалою Верховного Суду від 25.02.2025 касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025 у справі №620/17092/23 повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України.
28.02.2025 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» вдруге надійшла касаційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025 у справі №620/17092/23.
Ухвалою Верховного Суду від 11.03.2025 касаційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом надання до Суду документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
17.03.2025 скаржником через систему «Електронний суд» подано до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
У касаційній скарзі Державна казначейська служба України заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Указане клопотання обґрунтоване тим, що оскаржувана постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025 доставлена в електронний кабінет скаржника 13.01.2025, у зв`язку з чим вперше касаційну скаргу було подано у тридцятиденний строк з дня вручення такого судового рішення. Поряд з цим, посилаючись на право повторного звернення із касаційною скаргою до суду, поданою у стислі строки, Державна казначейська служба України просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити цей строк.
Перевіривши доводи указаного клопотання, Суд зазначає таке.
За приписами статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Скаржником на підтвердження доводів заявленого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження надано Картку руху документу з відомостями про доставку до електронного суду 13.01.2025 о 18:56 постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025 у справі №620/17092/23. 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Абзацом другим частини шостої статті 251 КАС України визначено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, з урахуванням зазначених норм КАС України, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025 вважається врученою скаржнику 14.01.2025.
Відтак, вперше Державна казначейська служба України подала касаційну скаргу з дотриманням строку, передбаченого частиною другою статті 329 КАС України. 
Повторно касаційну скаргу подано відповідачем до Верховного Суду 28.02.2025.
Згідно з частиною третьою статті 329 статті 334 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З огляду на доводи, наведені відповідачем в обґрунтування клопотання про поновлення строку, враховуючи те, що повторно касаційну скаргу подано без суттєвих затримок та зайвих зволікань, наявні підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Спірні правовідносини були предметом судового контролю, здійсненого судами першої та апеляційної інстанцій, за наслідками якого постановлено судове рішення про задоволення позовних вимог.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 вирішено здійснювати розгляд справи №620/17092/23 за правилами спрощеного позовного провадження.
У цій справі, суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.
Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, судом не встановлені.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Однак, у касаційній скарзі відсутнє будь-яке посилання скаржника на передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки. 
Отже, скаржник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли б вимагати касаційного розгляду справи.
Відтак, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин справи, то у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 329, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Клопотання Державної казначейської служби України про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025 у справі №620/17092/23 - задовольнити.
Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025 у справі №620/17092/23.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді	Ж.М. Мельник-Томенко А.В. Жук   Н.М. Мартинюк