УХВАЛА

09 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа № 910/4652/24 
Верховний Суд у складі  судді Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Дочірнього підприємства Державної компанії "ІНФОРМАЦІЯ_2" - Державного госпрозрахункового зовнішньоторговельного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_3" (далі - Підприємство) 
на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2024 та  
постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025
за позовом Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_4 "ІНФОРМАЦІЯ_1"
до   Підприємства 
про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_5,

ВСТАНОВИВ: 
Підприємство 21.03.2025 (через систему "Електронний суд") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 зі справи №  910/4652/24 у частині задоволених позовних вимог з підстав, визначених пунктами 1 та 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс), а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції або ухвалити у відповідній частині нове рішення про зменшення стягнутих коштів на 99%.
Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого. 
Відповідно до частини третьої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження. 
Згідно з частиною третьою статті 56 ГПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.
Як свідчить зміст поданої касаційної скарги її підписав представник скаржника ОСОБА_1 із зазначенням того, що поіменована особа діє у порядку самопредставництва.
Однак доказів на підтвердження повноважень у поіменованої особи на підписання цієї касаційної скарги у порядку самопредставництва скаржником не додано. 
Оскільки касаційна скарга Підприємства подана безпосередньо до Верховного Суду без матеріалів справи, то Суд позбавлений можливості перевірити наявність документів на підтвердження повноважень поіменованої особи в матеріалах справи.
Отже, Суд дійшов висновку, що до матеріалів касаційної скарги не додано доказів на підтвердження права у ОСОБА_1 підписувати скаргу від імені Підприємства, у зв`язку з чим скарга не відповідає вимогам частини третьої статті 290 названого Кодексу та підлягає залишенню без руху.
Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон). 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За приписами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з частиною третьою статті 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Предметом позову у цій справі є стягнення пені у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_6 та процентів за користування коштами у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_7 за державним контрактом на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення.
Так, згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 у цій справі позов задоволено частково. Стягнуто з ДГЗП "ІНФОРМАЦІЯ_3" на користь Агенції ІНФОРМАЦІЯ_8  пені та ІНФОРМАЦІЯ_9 процентів за користування коштами, а також ІНФОРМАЦІЯ_10 судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.
Відповідно до частини четвертої статті 6 вказаного Закону якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Як свідчить зміст касаційної скарги скаржник не погоджується з оскаржуваними судовими рішеннями у задоволеній частині щодо стягнення пені та процентів за користування коштами у загальному розмірі ІНФОРМАЦІЯ_11.
Отже, з огляду на викладене за подання цієї касаційної скарги  судовий збір мав обчислюватись та сплачуватись до спеціального фонду Державного бюджету України з урахуванням вимог вказаних норм Закону та понижуючого коефіцієнта у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_12 (ІНФОРМАЦІЯ_11*1,5%*200%*0,8).
Проте до касаційної скарги скаржником не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; не зазначено про наявність таких доказів і в  додатках до касаційної скарги. 
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: 
- надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_12 на реквізити, які зазначені на вебсайті Верховного Суду у розділі "Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях", із зазначенням у призначенні платежу обов`язкових реквізитів, зокрема, щодо інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, а також 
- докази на підтвердження повноважень у ОСОБА_1 на підписання цієї касаційної скарги відповідно до положень частини третьої статті 56 ГПК України.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Дочірнього підприємства Державної компанії "ІНФОРМАЦІЯ_2" - Державного госпрозрахункового зовнішньоторговельного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_3" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 зі справи №  910/4652/24 залишити без руху.
2.  Надати Дочірньому підприємству Державної компанії "ІНФОРМАЦІЯ_2" - Державного госпрозрахункового зовнішньоторговельного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_3" строк для усунення недоліків, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м.  Київ, вул. О.  Копиленка, 6.
3. Роз`яснити Дочірньому підприємству Державної компанії "ІНФОРМАЦІЯ_2" - Державного госпрозрахункового зовнішньоторговельного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_3", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                    І. В. Булгакова