УХВАЛА

15 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/2779/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Ємця А.А.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» (далі - ТОВ «Регіональна газова компанія», скаржник, заявник)
про доповнення до касаційної скарги та доповнень від 10.04.2025 ТОВ «Регіональна газова компанія» 
на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА Електронікс Україна» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» 
про стягнення 5   774   089,93 грн 
ВСТАНОВИВ: 
ТОВ «Регіональна газова компанія» 02.04.2025 через Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025 у справі №910/2779/24 скасувати повністю та направити на новий розгляд. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2025 у справі №910/2779/24 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової   Т.М. - головуючої, Бенедисюка І.М., Ємця   А.А.
До Верховного Суду, через Електронний суд 10.04.2025 від ТОВ «Регіональна газова компанія» надійшло доповнення до касаційної скарги на судові рішення у справі №910/2779/24 (далі - Доповнення від 10.04.2025) у яких просить, зокрема, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025 та повернути справу на новий розгляд. Крім того, просить поновити строк на касаційне оскарження та надання доповнень до касаційної скарги, та прийняти ці доповнення до розгляду.
Верховний Суд ухвалою від 14.04.2025 у справі №910/2779/24, зокрема:
відкрив касаційне провадження у справі №910/2779/24 за касаційною скаргою ТОВ «Регіональна газова компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025;
клопотання ТОВ «Регіональна газова компанія» про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025 у справі №910/2779/24 та надання доповнень до касаційної скарги задовольнив. Поновив ТОВ «Регіональна газова компанія» строк на касаційне оскарження та прийнято доповнення до касаційної скарги ТОВ «Регіональна газова компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.202 у справі №910/2779/24 до сумісного розгляду з касаційною скаргою ТОВ «Регіональна газова компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025;
призначив розгляд касаційної скарги та доповнень до неї у засіданні Верховного Суду Касаційного господарського суду на 13 травня 2025 року о 13:00.
До Верховного Суду, через Електронний суд від ТОВ «Регіональна газова компанія» надійшла сформована в системі «Електронний суд» 11.04.2025 заява (далі - Доповнення від 11.04.2025) та зареєстрована канцелярією суду 14.04.2025, відповідно до якої ТОВ «Регіональна газова компанія» додатково до касаційної скарги, поданої скаржником 02.04.2025 та доповнень від 10.04.2025, вважає за необхідне дещо уточнити та доповнити деякі моменти, вже описані у скарзі та доповненнях до неї та просить, зокрема, визнати причини пропуску строку на подання доповнень до касаційної скарги поважними, поновити цей строк та прийняти ці доповнення до касаційної скарги.
Клопотання про поновлення пропуску строку на подання доповнень до касаційної скарги мотивовано тим, що:
повний текст постанови Північного апеляційного суду від 06.03.2025 у справі №910/2779/24 складений 20.03.2025, відповідно 20-й день цього строку припадає на 09.04.2025 року, однак копія постанови стала доступною через систему «Електронний суд» лише 21.03.2025 о 13:41;
касаційну скаргу подано скаржником вчасно, також в межах умов поновлення строку, передбаченого частиною другою статті 288 ГПК України, подано доповнення до касаційної скарги 10.04.2025, а запізнення з поданням цих доповнень від 11.04.2025 пов`язане з достатньою складністю справи, незважаючи на те, що на перший погляд, вона здається простою. Протягом 9- 10 квітня - якраз передостанніх та відповідальних днів підготовки касаційної скарги - відбувались частіші повітряні тривоги, зокрема, в          ніч з 9 на 10 квітня - тривалістю 2 години, також           денні тривоги. Вихід до укриття, особливо в нічний час, виснажливий та погано впливає на працездатність будь-якої особи. На підтвердження часу та тривалості повітряних тривог протягом 9- 10 квітня цього року надає прінтскрін з сайту https://kyiv.digital/storage/air-alert/stats.html;
оскільки касаційне провадження Верховним Судом ще не порушено, а пропуск строків, встановлених частинами першою та другою статті 288 ГПК України є незначним - всього 20 годин і не складає доби.
Дослідивши вказане клопотання скаржника, проаналізувавши норми чинного законодавства, Касаційний господарський суд доходить висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, а Доповнення від 11.04.2025 залишити без розгляду, виходячи із такого.
Відповідно до приписів частини першої статті 298 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.
Згідно із положеннями частин першої та другої статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Отже, скористатися таким правом на подачу доповнень до касаційної скарги особа може лише протягом строку на касаційне оскарження.
Відповідно до статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення; строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
З огляду на матеріали касаційної скарги та Єдиний державний реєстр судових рішень, встановлено, що постанова Північного апеляційного господарського суду у справі №910/2779/24 прийнята 06.03.2025, повний її текст складено 20.03.2025 та отриманий скаржником 21.03.2025 о 13:41 про що він сам зазначає у Доповненнях від 11.04.2025 та підтверджується, карткою руху документа доданої до Доповнень від 10.04.2025.
Оскільки ТОВ «Регіональна газова компанія» отримало копію оскаржуваної постанови 21.03.2025 о 13:41, то за приписами частини шостої статті 242 ГПК України та частини другої статті 288 ГПК України, останній день, за яким скаржник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, припадає на 10.04.2025.
Водночас Доповнення від 11.04.2025, як зазначено вище, подано до Касаційного господарського суду 11.04.2025 через Електронний суд, тобто з пропуском строку.
Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Верховний Суд виходить з того, що нормами ГПК не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. 
Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, або її доповнити повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі якісну підготовку касаційної скарги та доповнення до неї, які за своїм змістом і формою будуть відповідати усім вимогам процесуального закону.
Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку звернення зі скаргою та/або її доповненням на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).
Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок доведення яких відповідними доказами покладено на скаржника.
Наведені ТОВ «Регіональна газова компанія» підстави для поновлення процесуального строку для подання Доповнень від 11.04.2025, що запізнення з поданням них пов`язане з достатньою складністю справи, незважаючи на те, що, як стверджує скаржник, на перший погляд вона здається простою, носять суб`єктивний характер та залежали виключно від скаржника, адже перебіг строку на касаційне оскарження за частиною першою статті 288 ГПК України почався з 20.03.2025.
Що стосується посилання скаржника у клопотанні про поновлення строку на подання доповнень, що: протягом 9- 10 квітня - якраз передостанніх та відповідальних днів підготовки касаційної скарги - відбувались частіші повітряні тривоги, зокрема, в ніч з 9 на 10 квітня - тривалістю 2 години, також денні тривоги; вихід до укриття, особливо в нічний час, виснажливий та погано впливає на працездатність будь-якої особи, а на підтвердження часу та тривалості повітряних тривог протягом 9- 10 квітня цього року надає прінтскрін з сайту https://kyiv.digital/storage/air-alert/stats.html, - Судом до уваги не приймається, оскільки скаржником не надано доказів (1) існування об`єктивних причин неможливості їх подання, починаючи з дати початку перебігу строку на касаційне оскарження як за частиною першою так і за частинами другою, третьою статті 288 ГПК України та (2) перебування його в укритті під час таких тривог, зазначені обставини мають бути підтверджені доказами, які відповідають статям 76- 79 ГПК України щодо достовірності, належності і допустимості.
З огляду на викладене, колегія суддів визнає неповажними причини, наведені скаржником в обґрунтування поважності пропуску строку для подання Доповнень від 11.04.2025, оскільки скаржником не доведено існування об`єктивних причин з 20.03.2025 до 11.04.2025, а тільки вказано незначний проміжок часу з 09- 10 квітня 2025 року, а також не доведено обставин перебування його в укритті під час тривог протягом 9- 10 квітня 2025 року доказами, які відповідають статям 76-79 ГПК України щодо достовірності, належності і допустимості, а посилання скаржника, що подання Доповнень від 11.04.2025, відбулося із запізнення через складність справи, носять суб`єктивний характер та залежали виключно від скаржника, а тому й відмовляє у поновленні строку для подання Доповнень від 11.04.2025.
При цьому судом ураховується, що скаржнику доступ до правосуддя забезпечується, адже суд прийняв касаційну скаргу, доповнення від 10.04.2025 та відкрив провадження у справі. 
Верховний Суд ще раз звертає увагу скаржника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).
При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права скаржника не порушені, оскільки йому було надано право на обґрунтування пропуску строку на оскарження судового рішення про яке він був обізнаний.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
За вказаних обставин Доповнення від 11.04.2025 до касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025 у справі №910/2779/24 та Доповнень від 10.04.2025 судом касаційної інстанції залишаються без розгляду на підставі статті 118 ГПК України.
Керуючись статтями 118, 119, 234, 235, 288, 298 ГПК України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» про поновлення строку для подання доповнень від 11.04.2025 до касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025 у справі №910/2779/24 та доповнень від 10.04.2025 до касаційної скарги ТОВ «Регіональна газова компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.202 у справі №910/2779/24 відмовити.
2. Доповнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» від 11.04.2025 до касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025 у справі 910/2779/24 та доповнень від 10.04.2025 касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025 у справі №910/2779/24 залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова
Суддя                                                                                          І. Бенедисюк
Суддя                                                                                          А. Ємець