УХВАЛА

20 березня 2025 року 
м. Київ

справа №120/12097/24
адміністративне провадження № К/990/10068/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мартинюк Н.М., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2025 року
у справі №120/12097/24 
за позовом ОСОБА_1 
до в.о. Голови Вінницького апеляційного суду Ігора Стадника 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В :
13 вересня 2024 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява від імені ОСОБА_1 до в.о. Голови Вінницького апеляційного суду Ігора Стадника про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року позовну заяву повернуто позивачу.
Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ст.ст. 295, 296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 17 грудня 2024 року залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: надати оригінал документу про сплату судового збору, а також звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку, вказати у апеляційній скарзі правильні відомості щодо власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о. Голови Вінницького апеляційного суду Ігора Стадника про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі №120/12097/24.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.
Повертаючи апеляційну скаргу, Суд апеляційної інстанції виходив з такого.
Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статтей 295, 296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 17 грудня 2024 року залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: надати оригінал документу про сплату судового збору, а також звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку, вказати у апеляційній скарзі правильні відомості щодо власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків.
07 січня 2025 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява щодо виконання ухвали від 17 грудня 2024 року, у якій позивач зазначає, що ознайомившись зі змістом ухвали про залишення апеляційної скарги без руху узявши виявлені судом недоліки апеляційної скарги, вважає, що таку ухвалу слід повернути, оскільки така ухвала є непідписаною або є такою, що не відповідає оригіналу. Так, позивач зазначає, що на ухвалі суду від 17 грудня 2024 року відсутній підпис автора під текстом ухвали.
Надавши оцінку доводам скаржника суд апеляційної інстанції вказав, що відповідальний працівник суду, здійснюючи направлення ухвали від 17 грудня 2024 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху засобами поштового зв`язку, діяв у повній відповідності до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України. Відтак, суд виснував, що порушень процедури оформлення або направлення зазначеної ухвали судом не встановлено, чим спростовуються доводи заявника щодо відсутності підпису під текстом ухвали від 17 грудня 2024 року.
Разом з тим, перевіряючи питання щодо усунення недоліків апеляційної скарги, про які зазначено в ухвалі суду від 17 грудня 2024 року, суд зазначив, що вказаною ухвалою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу максимально можливого строку, передбаченого законом, для усунення виявлених судом недоліків.
Однак, як встановлено судом із заяви, отриманої 07 січня 2025 року, ОСОБА_1 не вчинив жодних дій, спрямованих на усунення зазначених в ухвалі недоліків. Натомість вирішив повернути отриману ухвалу без розгляду, не скориставшись наданою можливістю для приведення апеляційної скарги у відповідність до вимог закону.
На переконання суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 фактично відмовився від реалізації свого права на виправлення недоліків апеляційної скарги у межах передбаченого строку та від виконання ухвали суду від 17 грудня 2024 року.
В касаційній скарзі скаржником жодним чином не спростовано того факту, що ним не було усунуто недоліки апеляційної скарги та не заперечує, що він усвідомлював про наявність таких недоліків.
Доводи стосовно того, що копія оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, на думку скаржника, засвідчена в неналежний спосіб, не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу скаржнику, внаслідок невиконання останнім вимог суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги, правильно застосував норми процесуального права (стаття 169, 298 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини.
Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В  :
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі №120/12097/24.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Судді	А.В. Жук Ж.М. Мельник-Томенко   Н.М. Мартинюк