УХВАЛА

30 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 990/3/24
провадження № Зп/990/4/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів Бевзенка В.М., Берназюка Я.О., Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г. розглянувши у порядку письмового провадження заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, 

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2024 року до Верховного Суду, як суду першої інстанції, надійшла заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову до Служби безпеки України, Кабінету Міністрів України в особі Міністерства оборони України, Кабінету Міністрів України в особі Міністерства цифрової трансформації України, Верховної Ради України в особі Комітету з питань національної безпеки, оборони та розвідки, треті особи - Представництво НАТО в Україні, Представництво Європейського Союзу в Україні, Посольство Сполучених Штатів Америки в Україні, Посольство Німеччини в Україні, Посольство Великої Британії в Україні, Державне підприємство Міністерства оборони України «Державний оператор тилу», Державне підприємство Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель».

Вказана заява надійшла до Верховного Суду до подання позовної заяви.

У цій заяві ОСОБА_1 сформував свої вимоги наступним чином (мовою оригіналу):
« 8.     Вимоги забезпечення:
З метою відновлення своїх порушених прав на відповідь і захист себе та інших, враховуючи усе вищенаведене, а також отримання незалежних висновків відповідачів по іспитах (Етап 1) заявляю нематеріальні вимоги забезпечення:
1.     Кожному Відповідачу протягом 5 днів надати відповіді по суті на мої отримані Заяви і Документи;
2. Кожному Відповідачу протягом 10 днів провести попередні іспити (Етап 1 на невидимість і закони фізики) із землі, із повітря, вдень і вночі за участі бойових військових фахівців на розсуд Відповідача:
1)     Снайпер - із тепловізором і дальноміром;
2) Сапер (підривник) - який розуміється на підривачах (взрывателях), в т.ч. скидів із Дронів;
3) Оператор дрону - + дроном з оптикою та тепловізором;
4) Командир - взводу, роти, батальйону + бінокль, який розуміється на БТ і зброї;
5) Військовий науковець - який вміє складати Акт (чи Протокол) попередніх іспитів;
3. З метою об`єктивності іспитів зобов`язати кожного Відповідача та формування позовних вимог надати протягом 15 днів до суду і Позивачу свій офіційний Акт іспитів із сумою витрат на іспити;
4. Під час іспитів узгодити із Позивачем Етап 2 - польових іспитів проти Дронів, БПЛА і скидів. За бажанням сторін - можна узгодити і Етап 3 - іспити на полігоні проти іншої зброї.

9. Таким чином прошу суд - ВП ВС:
1. Прийняти, розглянути і задовольнити Заяву про відвід суддів і призначити закритий розгляд справи, яка подається до суду разом із Заявою забезпечення;
2. Прийняти, розглянути і задовольнити Заяву про забезпечення позову без виклику до суду учасників справи;
3. Враховуючи, що живу на пенсію, витрачаю свої гроші на військові залізяки, не маю своєї зброї, а військовим потрібно буде відшкодувати вартість зброї, Дронів та відрядження із залученням техніки та обладнання - покласти усі судові витрати та витрати іспитів на Відповідача 2 за рахунок резервного фонду Держбюджету України;
4. Дозволити рішенням суду піднімати дрон в Харкові на 100 м. над місцем іспитів і під час іспитів із повідомленям військових. Підняття чогось в повітря в Харкові зараз - це проблема».

Згідно зі статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову визначено статтею 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 
1) найменування суду; 
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 
3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 
4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 
5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти.
У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.
До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною першою статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається:
1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;
2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;
3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
З поданої заяви про забезпечення позову неможливо встановити предмет позову і зміст порушених прав та інтересів заявника, що унеможливлює з`ясування обставин щодо необхідності забезпечення позову та обґрунтованості підстав його застосування. 

У поданій заяві не наведено жодного з передбачених частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України видів забезпечення позову, які належить застосувати, з обґрунтуванням такої необхідності.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства, Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Зважаючи на те, що у заяві про забезпечення позову відповідачами визначено Службу безпеки України та Кабінет Міністрів України (зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається в даному випадку спір не стосується щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою), заявлений в подальшому адміністративний позов не буде підсудний Верховному Суду як суду першої інстанції.

Частиною четвертою статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За правилами підпункту 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про забезпечення позову розмір судового збору складає 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено у розмірі 3028 гривень.

Отже, за подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 слід було сплатити судовий збір у розмірі 908,40 грн.

Однак до заяви про забезпечення позову, всупереч вимогам частини четвертої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, заявником не додано документа про сплату судового збору. Також заява не містить доказів, які б підтверджували про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини сьомої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано, зокрема без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку про невідповідність поданої заяви про забезпечення позову вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 150 - 154, 243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,  

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Головуючий                                                                                Н.В. Коваленко

судді                                                                                           Я.О. Берназюк

                                                                                          В.М. Бевзенко

                                                                                          С.Г. Стеценко

                                                                                          Т.Г. Стрелець