УХВАЛА

03 березня 2025 року 
м. Київ
справа №160/32483/23
адміністративне провадження № К/990/6693/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Соколова В.М.,  Кашпур О.В., 
перевірив касаційну скаргу адвоката Яремчук Людмили Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача що полягає в продовженні необґрунтованого призупинення військової служби військовослужбовця після винесення постанови слідчою другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві про закриття кримінального провадження №62023170020001219 від 13 червня 2023 року за частиною четвертою статті 408 КК України;
- зобов`язати відповідача поновити проходження військової служби ОСОБА_1 ;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування і не виплати належного грошового забезпечення за час проходження ним стаціонарного лікування в закладах охорони здоров`я, у тому числі: за період перебування на стаціонарному лікуванні з 10 грудня 2022 року по 13 грудня 2022 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 13 грудня 2022 року по 23 грудня 2022 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 06 березня 2023 року по 13 березня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 25 травня 2023 року по 28 травня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 29 травня 2023 року по 14 червня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 15 червня 2023 року по 20 липня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 20 липня 2023 року по 31 липня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 31 липня 2023 року по 07 серпня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 07 серпня 2023 року по 17 серпня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 20 серпня 2023 року по 28 серпня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні - 29 серпня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 01 вересня 2023 року по 12 вересня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 16 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні - 05 жовтня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 06 жовтня 2023 року по 09 жовтня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 10 жовтня 2023 року по 27 жовтня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 28 жовтня 2023 року по 02 листопада 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 03 листопада 2023 року по 06 листопада 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 07 листопада 2023 року по 13 листопада 2023 року;
- зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме, нарахувати та виплатити йому належне йому грошове забезпечення за час його стаціонарного лікування в закладах охорони здоров`я, у тому числі: за період перебування на стаціонарному лікуванні з 10 грудня 2022 року по 13 грудня 2022 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 13 грудня 2022 року по 23 грудня 2022 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 06 березня 2023 року по 13 березня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 25 травня 2023 року по 28 травня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 29 травня 2023 року по 14 червня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 15 червня 2023 року по 20 липня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 20 липня 2023 року по 31 липня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 31 липня 2023 року по 07 серпня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 07 серпня 2023 року по 17 серпня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 20 серпня 2023 року по 28 серпня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні - 29 серпня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 01 вересня 2023 року по 12 вересня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 16 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні - 05 жовтня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 06 жовтня 2023 року по 09 жовтня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 10 жовтня 2023 року по 27 жовтня 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 28 жовтня 2023 року по 02 листопада 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 03 листопада 2023 року по 06 листопада 2023 року; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 07 листопада 2023 року по 13 листопада 2023 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
12 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку представник позивача надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Дніпропетровським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.
Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Скаржник зазначає, що ця справа становить значний суспільний інтерес, оскільки її вирішення сформує важливі правові висновки щодо поновлення військової служби військовослужбовців проходження служби яких було незаконно призупинено.
Також скаржник вказує, що ця справа має виняткове значення для позивача, оскільки останній втратив засоби для існування і змушений виживати за рахунок своєї матері.
Перевіривши викладені доводи та надавши їм оцінку, Суд зазначає, що для кожної із сторін справа, в якій він є учасником, має особливе значення, оскільки спірні правовідносини, що склались, потребують судового втручання.
Разом з тим, скаржник повинен довести особливу важливість чи специфічність значення цієї справи для цього.
Суд відхиляє твердження скаржника, що ця справа має виняткове значення для позивача, оскільки вони не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів, є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків.
Також Суд відхиляє твердження скаржника про те, що ця справа становить значний суспільний інтерес, позаяк представник позивача не надала доказів про те, що розгляд цієї справи свідчить про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах її розгляду.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначеної заявником виняткової обставини, передбаченої пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1.   Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Яремчук Людмили Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності -засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.А. Уханенко В.М. Соколов   О.В. Кашпур