УХВАЛА

13 січня 2025 року 
м. Київ

справа №280/2983/23
адміністративне провадження № К/990/280/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Коваленко Н.В.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі № 280/2983/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просив:
1) визнати незаконною і протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення індексації та перерахунку пенсії позивача за період з 01.02.2004 по 30.09.2017 за нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та з 01.10.2017 по 30.04.2023 згідно положень ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
2) зобов`язати відповідача провести індексацію пенсії позивача за період з 01.02.2004 по 30.09.2017 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»;
3) зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача за період з 01.10.2017 по 30.04.2023 згідно положень ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
4) зобов`язати відповідача здійснити виплату сум перерахунку пенсій та індексації, шляхом перерахунку за реквізитами банківського рахунку для виплати поточної пенсії, з урахуванням раніше нарахованих та виплачених сум;
5) зобов`язати відповідача виплатити компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови КМУ № 159 від 21.02.2001 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», за невчасно отримані суми індексації та перерахунку пенсії, як частини доходу, за період невиплати з 01.02.2004 по дату фактичної виплати сум перерахунку та індексації позивача шляхом перерахунку за реквізитами банківського рахунку для виплати поточної пенсії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі №280/2983/23 (набрало законної сили 21 жовтня 2023 року) позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01.09.2017 року відповідно до положень частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із здійсненням осучаснення пенсії з 01.10.2017 відповідно до Закону України №2148-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про перерахунок пенсії № 923270176636 від 13.04.2022 в частині напису у графі Особливості «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. з 01.09.2017 по довічно».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.09.2017 року перерахунок та виплату пенсії, без застосування до його пенсійних виплат напису у графі Особливості «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 01.09.2017 року по довічно», враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також здійснити з 01.10.2017 року осучаснення пенсії відповідно до Закону України №2148-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», та вчинити відповідні виплати за реквізитами банківського рахунку для виплати поточної пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
26 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою (в порядку 383 КАС України) про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в якій позивач просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в частині непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за 2018-2024 роки включно на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.09.2023 у справі № 280/2983/23;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.09.2023 у справі № 280/2983/23 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , без застосування до його пенсійних виплат напису у графі Особливості «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 01.09.2017 по довічно», враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також здійснити з 01.10.2017 осучаснення пенсії відповідно до Закону України №2148-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», та вчинити відповідні виплати за реквізитами банківського рахунку для виплати поточної пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.09.2017 та протягом усього періоду, протягом якого позивачу нараховується та виплачується пенсі, зокрема, за 2018-2024 роки.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 поданої в порядку статті 383 КАС України.
Суд першої інстанції зазначив, що оскільки рішення суду фактично виконано відповідачем, докази чого надані представником пенсійного органу до матеріалів справи, а заявником не доведено наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування статті 383 КАС України.
Не погодившись із вищевказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року без змін.
Не погоджуючись із ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі № 280/2983/23 ОСОБА_1 направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувані рішення, заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року прийнята за результатами розгляду заяви позивача поданої на підставі статті 383 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно з частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пунктів 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Крім того, частиною третьою статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Таким чином, законодавцем не передбачено можливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції, прийнятої за результатом розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (в порядку статті 383 КАС України) та постанови суду апеляційної інстанції, ухваленої в порядку апеляційного перегляду такої ухвали суду.
Згідно частини другої статті 328 КАС України, пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі № 280/2983/23, слід відмовити.
Керуючись статтею 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі № 280/2983/23.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                               Н. В. Коваленко
                                                                                                              С. Г. Стеценко