УХВАЛА

17 лютого 2025 року 
м. Київ

справа №620/2800/24
адміністративне провадження № К/990/49895/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів -Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі №620/2800/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними на скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом (зі змінами) до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача - військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 18 грудня   2023 року № 2627 "Про результат службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем призваним по мобілізації старшим сержантом ОСОБА_1 " в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 ;
-визнати протиправним та скасувати наказ відповідача - військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 7 листопада 2023 № 567, яким старшого сержанта ОСОБА_1 командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки 3 взводу технічного забезпечення НОМЕР_2 механізованого батальйону, вважати таким, що з 6 листопада 2023 року, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 . З 6 листопада 2023 року призупинити виплату грошового забезпечення, в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 ;
- зобов`язати відповідача - військову частину НОМЕР_1 Міністерство оборони України (ІК ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити позивачу - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років) та додаткову винагороду, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за листопад, грудень 2023 року, січень, лютий 2024 року.                 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_1 від 18 грудня 2023 року №2627 "Про результат службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем призваним по мобілізації старшим сержантом ОСОБА_1 " в частині, що стосується позивача.
Визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_1 від 7 листопада 2023 року № 567.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 відновити з 6 листопада 2023 року виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення.
В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2025 року визнано неповажними підстави пропуску строку, зазначені військовою частиною НОМЕР_1 на касаційне оскарження на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року і постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі №620/2800/24.
Відмовлено   у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі №620/2800/24 залишено без руху із встановленням строку на усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду: 1) надання клопотання із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини; 2) надання документу про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
На виконання цієї ухвали та в межах наданого строку військова частина НОМЕР_1 надіслала клопотання про поновлення строку касаційного оскарження. Крім цього, скаржником надано квитанцію про сплату судового збору.
В обґрунтування заявлено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження скаржник зазначає, що військова частина НОМЕР_1 знаходиться в зоні виконання бойових завдань та постійно бере безпосередню участь у бойових діях, здійснює заходи, необхідні для забезпечення оборони та збереження територіальної цілісності України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України. Окрім того, офіцери юстиції юридичної служби постійно перебувають безпосередньо в районі виконання бойових завдань та виконують функції юридичних радників командира військової частини НОМЕР_1 , де тривалі періоди відсутній стільниковий зв`язок, електроенергія та Інтернет, що унеможливлює своєчасну підготовку та подачу касаційної скарги.
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження колегія суддів виходить з наступного.
Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення,  має право на поновлення  пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду прийнята 18 вересня 2024 року, повний текст складено того ж дня. Разом з тим, скаржник надіслав касаційну скаргу до Верховного Суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» лише 23 грудня 2024 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження. 
Суд повторно звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Поряд з цим суд касаційної інстанції зазначає, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з касаційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
Щодо посилання скаржника на безпосередню участь військової частини НОМЕР_1 у бойових діях та неможливість вчасно подати касаційну скаргу, як на поважну причину пропуску строку звернення з касаційною скаргою, колегія суддів зазначає наступне.
Так, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", з 05.30 год 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який в подальшому був продовжений Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України.
Питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках та саме лише посилання на запровадження в Україні воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення строку.
З матеріалів касаційної скарги слідує, що місцем дислокації військової частина НОМЕР_1 є АДРЕСА_1 , на територіях якої не ведуться активні бойові дії. При цьому скаржником не надано належних доказів на підтвердження своїх пояснень, що всі уповноважені діяти від імені військової частини НОМЕР_1 в судах представники були відряджені в райони ведення бойових дій.
Отже, враховуючи обставини справи - пропуск строку на касаційне оскарження більше двох місяців, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Будь-яких інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, доводів на їх обґрунтування скаржником не наведено, відповідних доказів на їх підтвердження не надано.
Необхідно наголосити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Також, суд вважає за потрібне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.
Отже, станом на день постановлення цієї ухвали, недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 21 січня 2025 року, скаржником не усунуто.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.
За таких обставин і правового регулювання колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску строку, зазначені  військовою частиною НОМЕР_1 на касаційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі №620/2800/24.
Відмовити у відкритті касаційного провадження  за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі №620/2800/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними на скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду