УХВАЛА

06 січня 2025 року 
м. Київ
справа №260/5758/24
адміністративне провадження №К/990/46191/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Жука А.В., Соколова В.М.
розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Кашпур О.В., Жука А.В., Соколова В.М. від розгляду справи №  260/5758/24 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, про визнання протиправним та скасування рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, третя особа - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 28 серпня 2024 року, яким адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.
09 вересня 2024 року від ОСОБА_1 до суду першої інстанції через систему «Електронний суд» надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач просила зупинити дію рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 28 серпня 2024 року, яким адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, до вирішення справи судом.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року про відмову у вжитті заходів забезпечення позову в адміністративній справі №  260/5758/24 скасовано та винесено нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 28 серпня 2024 року про притягнення адвокатки ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України - до вирішення справи судом.
Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2024 року касаційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі №  260/5758/24 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, про визнання протиправним та скасування рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності - повернуто особі, яка її подала.
28 листопада 2024 року Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури повторно засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі №  260/5758/24. Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02 грудня 2024 року визначено колегію суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючого судді), суддів Жука А.В.,           Соколова В.М.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2024 року касаційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі №  260/5758/24 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, про визнання протиправним та скасування рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності - залишено без руху, оскільки у порушення вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України скаржником не додано документа про сплату судового збору за подання касаційної скарги.
26 грудня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Кашпур О.В., Жука А.В.,           Соколова В.М. від розгляду справи №  260/5758/24.
Як на підставу заявленого відводу ОСОБА_1 посилається на пункт 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно з яким суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Зокрема, заявник указує, що «в порушення принципу об`єктивності станом на 25 грудня 2024 року колегія суддів умисно:
- зволікає з розглядом касаційної скарги протягом встановленого законом строку на предмет відмови у відкритті касаційного провадження з підстав порушення ВКДКА строків звернення до суду з касаційною скаргою;
- зволікає з виготовленням вмотивованого судового рішення про відмову у відкритті касаційного провадження з підстав порушення ВКДКА строків звернення до суду з касаційною скаргою».
У заяві про відвід колегії суддів заявник зазначає, що перебіг строку подання ВКДКА касаційної скарги закінчується 26 жовтня 2024 року, а оскільки 26 жовтня 2024 року є вихідним днем - суботою, наступний 27 жовтня 2024 року є вихідним днем - неділею, в контексті зазначеного зміст викладеного дозволяє констатувати абсолютно беззаперечний, абсолютно неспростований, абсолютно юридично доказаний факт - строк подання ВКДКА касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції від 24 вересня 2024 року остаточно спливає 28 жовтня 2024 року (включно), і з 28 жовтня 2024 року ВКДКА втрачає право вчиняти процесуальну дію, яка полягає у поданні касаційної скарги.
Заявник указує, що жодної причини пропуску ВКДКА строку подання касаційної скарги через місяць після спливу строків встановлених законом і судом, у касаційній скарзі не наведено, заяву про поновлення процесуального строку до касаційної скарги не додано.
У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 стверджує, що колегія суддів не пізніше 20 грудня 2024 року була зобов`язана постановити ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ВКДКА на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року. Разом із тим, станом на 24 грудня 2024 року:
- судове рішення про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ВКДКА на постанову суду апеляційної інстанції від 24 вересня 2024 року не постановлено, що є фактом умисного зволікання колегією суддів з виготовленням вмотивованого судового рішення про відмову у відкритті касаційного провадження;
- касаційна скарга ВКДКА на постанову суду апеляційної інстанції від 24 вересня 2024 року не повернута особі, яка її подала, що є фактом умисного зволікання колегією суддів з розглядом скарги на предмет відмови у відкритті касаційного провадження протягом строку встановленого законом.
Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.
Отже, вказаною нормою передбачено вирішення питання про відвід в порядку письмового провадження, тобто без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Водночас, за ініціативою самого суду, питання про відвід може бути розглянуте у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
У цій справі Суд не вбачає підстав для вирішення питання про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про відвід, Верховний Суд виходить з такого.
Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.
Зокрема, положення статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У зв`язку із цим Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд уважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Білух проти України», заява №33949/02) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.
Проте жодних доказів та фактів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Кашпур О.В., Жука А.В., Соколова В.М. в результаті розгляду справи №  260/5758/24 або наявність обставин, які викликають сумнів у їхній упередженості чи об`єктивності при розгляді цієї справи, із заяви ОСОБА_1 про відвід не вбачається. 
У заяві про відвід ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих підстав уважати суддів        Кашпур О.В., Жука А.В., Соколова В.М. упередженими чи необ`єктивними або що вони прямо чи опосередковано заінтересовані у результаті розгляду справи №  260/5758/24, що свідчить про необґрунтованість заяви про відвід суддів. 
За змістом частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Водночас посилання ОСОБА_1 на необ`єктивність суддів щодо розгляду касаційної скарги Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури фактично зводяться до її незгоди з процесуальними діями, рішеннями суду, що не є підставою для відводу відповідно до вимог процесуального закону.
З огляду на наведене, Верховний Суд уважає необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів у складі Кашпур О.В., Жука А.В., Соколова В.М. від розгляду справи №  260/5758/24.
Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Ураховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу колегії суддів у складі Кашпур О.В., Жука А.В., Соколова В.М. від розгляду справи №  260/5758/24, питання про відвід суддів відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.
У зв`язку із перебуванням члена судової колегії Соколова В.М. з 26 грудня 2024 року до 03 січня 2025 року у відпустці (наказ від 21 листопада 2024 року №  655/0/51-24) питання про відвід, порушене у заяві ОСОБА_1 від 26 грудня 2024 року, вирішується в перший день після виходу судді Соколова В.М. на роботу.
Керуючись статтями 31, 36, 37, 40, 248 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Кашпур О.В., Жука А.В., Соколова В.М. від розгляду справи №  260/5758/24 - визнати необґрунтованою.
Передати заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Кашпур О.В.,        Жука А.В., Соколова В.М. від розгляду справи №  260/5758/24 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, про визнання протиправним та скасування рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                О.В. Кашпур

Судді:                                                                                                    А.В. Жук

                                                                                                    В.М. Соколов