ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

07 січня 2025 року 
справа №120/456/24
адміністративне провадження № К/990/49210/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Ханової Р.Ф.,
суддів: Олендера І.Я., Хохуляка В.В.,       

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області 
на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року (колегія у складі суддів: Сапальова Т.В., Капустинський М.М.,  Ватаманюк Р.В)
у справі №120/456/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія енергозберігаючі технології» 
до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
у с т а н о в и в:
12 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія енергозберігаючі технології» (далі - Товариство, позивач у справі) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі, скаржник у справі), Державної податкової служби України в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка діє у складі Головного управління ДПС у Вінницькій області №10346024/44664331 від 11 січня 2024 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 26 грудня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 26 грудня 2023 року днем її надходження на реєстрацію.
Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 05 вересня 2024 року позов задовольнив в повному обсязі.
Вказане рішення  оскаржене податковим органом в апеляційному порядку.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року апеляційну скаргу податкового органу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року залишено без руху на підставі частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України. Скаржнику запропоновано протягом десяти днів із моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху подати до суду оригінал документу про сплату судового збору.
25 жовтня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтоване неможливістю сплатити судовий збір через відсутність коштів для сплати судового збору.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу відповідача у справі на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року повернуто скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.
14 листопада 2024 року на адресу суду надійшла повторна апеляційна скарга податкового органу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року апеляційну скаргу податкового органу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. 
Вказану ухвалу суду апеляційної інстанції отримано податковим органом 26 листопада 2024 року.
06 грудня 2024 року від відповідача надійшло клопотання про відстрочення від сплати судового збору. 09 грудня 2024 року відповідач надіслав до суду клопотання про сплату судового збору з долученою платіжною інструкцією.
В той же час, на адресу суду не надходило клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та не надано заяви про поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1  статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.
У поданій касаційній скарзі скаржник, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду.
Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.
Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України   передбачено строки апеляційного оскарження.
Частиною 1 вказаної статті визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до частини 3  статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України  апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених  статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).
Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Суд зазначає, що подаючи повторно апеляційну скаргу, податковим органом пропущено строк звернення до суду за адміністративним позовом, проте не подано клопотання про поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою.
Суд апеляційної інстанції, на виконання своїх повноважень, надав податковому органу можливість навести підстави поважності пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, проте податковий орган такою можливістю не скористався та не навів жодної причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою.
Суд наголошує на тому, що навіть незначне пропущення строку звернення до суду зі скаргою, зокрема апеляційною, повинне супроводжуватися поданням клопотання про поновлення строку звернення до суду, що не було зроблено податковим органом.
З огляду на вказане, Суд вважає, що наведені скаржником доводи не можуть бути підтвердженням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
Відтак, Суд приходить до висновку, що у суду апеляційної інстанції були наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до пункту 4 частини 1   статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення.
Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі №120/456/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                          Р.Ф.Ханова
                                                                                                   І. Я. Олендер
                                                                                                   В.В. Хохуляк