УХВАЛА

17 березня 2025 року
м. Київ

справа №420/6848/19
адміністративне провадження №К/990/10168/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі № 420/6848/19 за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якого діє Черней Юлія Юріївна про зобов`язання привести об`єкт самочинного будівництва у первинний стан,
УСТАНОВИВ:
Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якого діє Черней Юлія Юріївна, в якому просило:
- зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 привести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до технічного паспорту від 05 червня 2008 року, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_1 привести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність до технічного паспорту від 05 червня 2008 року, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року скасовано. Ухвалено у справі нове судове рішення, яким відмовлено Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у задоволенні позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якого діє Черней Юлія Юріївна про зобов`язання привести об`єкт самочинного будівництва у первинний стан.
Не погодившись з судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року та залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі №420/6848/19.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Згідно частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору, якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
Однак, заявником не виконано вимоги статті 330 КАС України в частині надання документу на підтвердження сплати судового збору та не зазначено підстав звільнення від сплати судового збору.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору встановлюється у сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За правилами частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.
Як вбачається з оскаржуваного судового рішення позов у цій справі містить одну позовну вимогу немайнового характеру. Таким чином, ставка судового збору за звернення з позовом у даній справі становила 1921,00 грн.
Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, становить 3073,60 грн (1921,00*0,8*200%).
Водночас, скаржником не додано до касаційної скарги документа про сплату судового збору.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду: доказів сплати судового збору у розмірі 3073,60 грн.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету 22030102, найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055), призначення платежу*;101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, у разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме - така касаційна скарга залишається без руху.
У випадку не усунення недоліків касаційної скарги, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті  332 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі № 420/6848/19 - залишити без руху.
Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали є підставою для її повернення заявнику.
Надіслати скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                               С. Г. Стеценко
                                                                                                              Л. В. Тацій