УХВАЛА

21 січня 2025 року 
м. Київ
справа №460/2042/24
адміністративне провадження № К/990/2144/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Загороднюка А.Г.,
суддів: Білак М.В.,  Желєзного І.В., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з розрахунку 100000,00 грн. за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 05 березня 2023 року по 15 березня 2023 року, з 28 березня 2023 року по 27 квітня 2023 року, з 11 травня 2023 року по 22 травня 2023 року, з 22 травня 2023 року по 13 червня 2023 року, з 13 червня 2023 року по 04 грудня 2023 року включно внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; 
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплати позивачу додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з розрахунку 100000,00 грн. за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 05 березня 2023 року по 15 березня 2023 року, з 28 березня 2023 року по 27 квітня 2023 року, з 11 травня 2023 року по 22 травня 2023 року, з 22 травня 2023 року по 13 червня 2023 року, з 13 червня 2023 року по 04 грудня 2023 року включно внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28 лютого 2022 року, у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 05 березня 2023 року по 15 березня 2023 року, з 28 березня 2023 року по 27 квітня 2023 року, з 11 травня 2023 року по 22 травня 2023 року, з 22 травня 2023 року по 13 червня 2023 року, з 13 червня 2023 року по 04 грудня 2023 рокувключно, внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28 лютого 2022 року, у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць та з врахуванням здійснених виплат, за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 05 березня 2023 року по 15 березня 2023 року, з 28 березня 2023 року по 27 квітня 2023 року, з 11 травня 2023 року по 22 травня 2023 року, з 22 травня 2023 року по 13 червня 2023 року, з 13 червня 2023 року по 04 грудня 2023 року включно, внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено частково.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року в адміністративній справі №460/2042/24 скасовано частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28 лютого 2022 року, - за періоди з 05 березня 2023 року по 15 березня 2023 року, з 28 березня 2023 року по 27 квітня 2023 року, з 11 травня 2023 року по 22 травня 2023 року, з 22 травня 2023 року по 13 червня 2023 року і в цій частині прийнято нову постанову про відмову у задоволення таких позовних вимог.
У решта частині рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року в адміністративній справі справи № 460/2042/24 залишено без змін.
16 січня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 , в якій скаржник просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає про наявність виключної обставини, наведеної у підпункті «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Зокрема, скаржник зазначає, що справа має виняткове значення для нього, оскільки судами обох інстанцій ототожнено потребу у відпустці за станом здоров`я як звільнення від виконання службових обов`язків, а також вказує, що військова частина НОМЕР_1 зобов`язана виплатити позивачу з державного бюджету за вказаний період 600 000  гривень додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». 
Суд відхиляє твердження скаржника, що справа має виняткове значення для нього, оскільки вони не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів та лише загальні посилання на бюджетні витрати та можливі наслідки таких витрат, за відсутності вмотивованих підстав, не свідчать про винятковість цієї справи.
У касаційній скарзі не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості, а також не виділено вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.
Суд наголошує, що визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
Отже, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено, а судом касаційної інстанції не встановлено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи, яка відноситься до категорій справ незначної складності.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.
На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	А.Г. Загороднюк М.В. Білак   І.В. Желєзний