УХВАЛА

02 січня 2025 року 
м. Київ

справа №160/30018/23
адміністративне провадження № К/990/49847/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі № 160/30018/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просила:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в закладі дошкільної освіти «Межиріцький ясла- садок № 1 «Сонечко» Межиріцької сільської ради Павлоградського району в особі Відділу освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації з 01.06.2015 по 31.12.2017 протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області внести зміни до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи ОСОБА_1 шляхом виправлення помилки у реєстраційному номері облікової картки платника податків, виправивши невірний номер « НОМЕР_1 » на вірний номер « НОМЕР_2 », та внесення відсутніх відомостей про страховий стаж ОСОБА_1 у період роботи з 01.06.2015 по 31.12.2017 в закладі дошкільної освіти «Межиріцький ясла-садок № 1 «Сонечко» Межиріцької сільської ради Павлоградського району в особі Відділу освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) періодів роботи в закладі дошкільної освіти «Межиріцький ясла- садок № 1 «Сонечко» Межиріцької сільської ради Павлоградського району в особі Відділу освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації з 01.06.2015 року по 31.12.2017 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області внести зміни до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) шляхом виправлення помилки у реєстраційному номері облікової картки платника податків, виправивши невірний номер « НОМЕР_1 » на вірний номер « НОМЕР_2 », та внесення відсутніх відомостей про страховий стаж ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у період роботи з 01.06.2015 року по 31.12.2017 року в закладі дошкільної освіти «Межиріцький ясла-садок № 1 «Сонечко» Межиріцької сільської ради Павлоградського району в особі Відділу освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації.
Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_2 , 23.04.2023 року звернулися до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для отримання Індивідуальних відомостей про застраховану особу (довідка форми ОК-5) щодо сплачених страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 01.06.2015 по 31.12.2017 відсутні відомості про сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ок-5) на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 01.06.2015 по 31.12.2017 сплачувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страхувальниками - Відділом освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 02142490); комунальним закладом «Павлоградський районний центр з обслуговування закладів освіти» (код ЄДРПОУ 41046555); Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ 41800745).
Отже, при формуванні Розрахунків Відділом освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації помилково зазначено дані реєстраційного номеру облікової картки платника податків доньки позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.06.2015 по 31.12.2017.
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань на 08.05.2023, Відділ освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації (код: 02142490) знаходиться в статусі: припинено.
08.05.2023 позивач звернулась до Павлоградської районної військової адміністрації Дніпропетровської області із заявою про виправлення допущенної помилки у звітах страхувальників, що звітували про її дані та її доньки з помилковими РНОКПП.
Відповідно до листа Павлоградської районної військової адміністрації Дніпропетровської області від 19.05.2023 року за вих. № 1844/0/529-23, з 02.02.2015 позивач працює на посада помічника вихователя комунального закладу дошкільної освіти «Сонечко» Межиріцької сільської ради Павлоградського району.
У період з 02.02.2015 по 01.01.2018 комунальний заклад дошкільної освіти «Сонечко» підпорядковувався Відділу освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 02142490). При відділі освіти діяла централізована бухгалтерія, яка вела бухгалтерський облік всіх підпорядкованих установ та закладів освіти.
Станом на 18.05.2023 відповідно до запису Реєстру неприбуткових установ та організацій від 18.01.2021 № 1002321110011000875 Відділ освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 02142490) виключений з Реєстру неприбуткових установ та організацій. Правонаступник Відділ освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації не визначений.
26.06.2023 позивач звернулась до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області із аналогічною заявою.
Листом від 03.08.2023 за вих. № 1181/0/2-23, Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області зазначив, відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 виправлення помилки проводяться страхувальником, який на теперішній час є ліквідованим, отже, його правонаступником. Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області не визначений правонаступником ліквідованого Відділу освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 02142490).
Суд першої інстанції (рішення якого залишено без змін судом апеляційної інстанції) задовольняючи позовні вимоги виходив з того, Відділ освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації у звітах про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.06.2015 по 31.12.2017 допустив описку, помилково зазначивши реєстраційний номер облікової картки платника податків доньки позивача ОСОБА_2 « НОМЕР_1 » замість правильного « НОМЕР_2 ».
Однак, відсутні правонаступники Відділу освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації, а отже, відсутні страхувальники, які мають право та обов`язок внести зміни до Реєстру страхувальників та до Реєстру застрахованих осіб.
Водночас, факт періодів роботи ОСОБА_1 в закладі дошкільної освіти «Межиріцький ясла- садок № 1 «Сонечко» Межиріцької сільської ради Павлоградського району в особі Відділу освіти, молоді, спорту, культури та туризму Павлоградської районної державної адміністрації з 01.06.2015 по 31.12.2017 підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_3 від 24.09.2012.
Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, скаржник направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі № 160/30018/23, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Частиною першою статті 13 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У вказаній справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Скаржник зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій суперечить правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 263/14242/17.
Крім того, в обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника.
Втім, зміст доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Стосовно доводів касаційної скарги в частині посилань на підпункт «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника є необґрунтованим, оскільки такі посилання з означеним у скарзі предметом спору не містять обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії суспільно або винятково значимих.
Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише детальний виклад фактичних обставин справи, цитування норм права, що регулюють спірні правовідносини та посилання на підстави непогодження з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Таким чином, оскільки оскаржуване судове рішення прийняте у справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні і належні обґрунтування щодо їх наявності не наведено, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Крім того, Суд не бере до уваги посилання скаржника на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 29 вересня 2020 року у справі №263/14242/17 (предмет спору стосувався зобов`язання пенсійного органу призначити фізичній особі дострокову пенсію за віком на підставі статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII та абзацу 6 пункту 3 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV з дня звернення), оскільки він не є релевантними до спірних правовідносин.
Суд наголошує, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, їхніх повноважень, об`єкта, предмета правового регулювання відносин, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що оскаржувані судові рішення прийняті у справі незначної складності, а виключних підстав для касаційного оскарження судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, передбачених частиною п`ятою статті 328 КАС України скаржником у касаційній скарзі належним чином не обґрунтовано, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
На підставі наведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі № 160/30018/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала у спосіб її надсилання до суду. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                               Н. В. Коваленко
                                                                                                              С. Г. Стеценко