УХВАЛА

27 лютого 2025 року 
м. Київ
cправа №  916/5766/23 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Дроботової Т. Б.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс"
на рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2024 
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2025                              
у справі за позовом Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Матриця", 2) Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях
про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
07.02.2025 через підсистему «Електронний суд» до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга "Військторгсервіс" в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс" (далі - скаржник) на рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 у справі № 916/5766/23.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд залишає касаційну скаргу без руху з огляду на таке. 
Відповідно до частини 3 статті 290 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає такого підтвердження.
Згідно з частиною п`ятою статті 44 Господарського процесуального кодексу України юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.
За змістом частини першої статті  56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Приписами частини третьої статті  56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Відповідно до частини першої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.
У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України.
Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, упорядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами. Визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).
Така ж правова позиція викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.11.2020 у справі №908/592/19. Схожа (узагальнена) позиція висловлена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №303/4297/20.
Водночас, представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво учасника справи на підставі належних доказів. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви щодо справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд.
Касаційну скаргу від імені Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс" підписано її представником Михайленко Костянтином Леонідовичем. При цьому доказів, передбачених статтею 56 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження повноважень Михайленко Костянтином Леонідовичем діяти від імені Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс" на відповідних умовах до касаційної скарги додано не було.
Оскільки касаційна скарга надіслана безпосередньо на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у суді касаційної інстанції матеріали справи № 916/5766/23 відсутні, то суд позбавлений можливості перевірити чи містять матеріали справи докази на підтвердження наявності у зазначеної особи повноважень підписувати цю касаційну скаргу від імені скаржника.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що касаційну скаргу подано особою, яка має право її подавати та підписувати, а доданий до касаційної скарги витяг не містить інформації про можливість представника діяти у суді за правилами самопредставництва. Електронна довіреність від 17.01.2025, якою керівник (згідно витягу) Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» - Анікеєнко Віталій Анотолійович уповноважує в порядку передоручення Михайленка Костянтина Леонідовича не може бути належним доказом на підтвердження його повноважень подавати та підписувати касаційну скаргу від імені відповідача 2 - Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс", оскільки до касаційної скарги не додано документів в яких законодавством чи установчими документами визначені його повноваження.
Ураховуючи те, що касаційну скаргу оформлено і подано з порушенням вимог, установлених статті 290 Господарського процесуального кодексу України, цю скаргу відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України необхідно залишити без руху із наданням скаржникові строку для усунення недоліків.
Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Суд визначає скаржникові спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в цій ухвалі, шляхом подачі належних доказів на підтвердження повноважень Михайленко Костянтином Леонідовичем (витяг, положення, статут, тощо).
У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.
Керуючись статтями 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс" на рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 у справі № 916/5766/23 залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                    Т. Б. Дроботова