УХВАЛА

24 січня 2025 року 
м. Київ

справа №380/24436/23
адміністративне провадження № К/990/46789/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Хохуляка В.В.,  Гімона М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі №380/24436/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ДРОГ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.05.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ДРОГ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області з питань реєстрації/відмови у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8652524/41226144 від 18.04.2023 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 01.02.2023, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ДРОГ» податкову накладну №1 від 01.02.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання її на реєстрацію. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі №380/24436/23.
Ухвалою Верховного Суду від 18.12.2024 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишено без руху, установлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження, належного викладення підстав касаційного оскарження.
В межах встановленого строку контролюючим органом надіслано заяву про усунення недоліків (передано судді-доповідачу 13.01.2025). В обґрунтування підстав для поновлення строку на касаційне оскарження податковим органом вказано, що повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасниками справи особисто або через представника. При цьому норми КАС України не містить вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Відповідач, звертаючись з повторними касаційними скаргами в межах присічного строку, добросовісно намагався реалізувати своє право на таке звернення, подавав такі скарги у відповідності із пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України в межах строку на касаційне оскарження судових рішень або у максимальний строк. Звертаючись з повторною касаційною скаргою, Головне управління ДПС у Львівській області намагалося привести їх у відповідність із пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України в межах строку на касаційне оскарження судових рішень без суттєвих затримок та зайвих зволікань (в межах місяця), маючи виправдані очікування, що його касаційна скарга буде прийнята до розгляду.
Розглянувши дане клопотання, Верховний Суд приходить до висновку щодо його необґрунтованості, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною 2 статті 329 Кодексу учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Касаційну скаргу подано вдруге, раніше подану касаційну скаргу повернуто ухвалою Верховного Суду від 29.10.2024 через відсутність належного викладення підстав касаційного оскарження. 
Ухвалу про повернення касаційної скарги податковим органом отримано через електронний кабінет системи «Електронний суд» 01.11.2024, повторно касаційну скаргу подано лише 05.12.2024. Відтак, Суд дійшов висновку, що контролюючим органом не обґрунтовано зволікання з повторним поданням касаційної скарги.
Право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, слід зазначити, що таке право не є безумовним. Це обґрунтовується змістом частини 8 статті 169 КАС України, відповідно до якої повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Відтак скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, своєчасної сплати судового збору, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.
Недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання покладених завдань.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду касаційної інстанції не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення раніше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених статтею 329 КАС України.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
З урахуванням вищевикладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не наведено поважних підстав для поновлення пропущеного строку касаційного оскарження.
Також контролюючим органом не усунуто недоліки касаційної скарги в частині належного викладення підстав касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 329, 332, 333, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску строку касаційного оскарження та відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про поновлення строку касаційного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі №380/24436/23.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі №380/24436/23.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.А. Васильєва В.В. Хохуляк М.М. Гімон