УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

28 січня 2025 року 
м. Київ

справа №380/5284/24
адміністративне провадження № К/990/1693/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 
перевіривши  касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 (суддя Костецький Н.В.) та постанову  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024  (колегія у складі: судді-доповідача Затолочного В.С., суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.)
у справі № 380/5284/24
за позовом    ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
про     визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі також - ГУ ДПС у Львівській області, відповідач, скаржник) та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій (далі - ГУ ПФ України в Донецькій), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФ України в Донецькій області від 15.12.2023 № 134650019976 про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області призначити пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) з 11.12.2023, зарахувавши до страхового стажу період проходження військової служби з 01.01.2005 по 30.08.2006.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 19.06.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024, позов задовольнив частково. А саме:
- визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.12.2023 № 134650019976 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії;
- зобов`язав ГУ ПФ України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.12.2023 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням викладених у даному рішенні висновків суду;
- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

13.01.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ПФ України у Львівській області, в якій останнє з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права й порушення ними приписів процесуального права просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.06.2024 та постанову  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У цій справі оскаржується рішення територіального Пенсійного фонду України про відмову в призначенні пенсії по інвалідності з причини відсутності необхідного трудового стажу.
Львівський окружний адміністративний суд в ухвалі від 15.03.2024 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:  а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;  б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;  в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;  г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У контексті наведеного Суд зауважує, що для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.
Проте ГУ ПФ України у Львівській області у касаційній скарзі не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами в інших справах у подібних правовідносинах норм Закону № 1058-ІV, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, інших норм матеріального чи процесуального права.
Крім того, Верховний Суд у постановах від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, від 11.05.2022 у справі № 120/1089/19, від 17.09.2024 у справі № 440/4164/23, сформулював висновки у подібних правовідносинах про те, що: на працівника не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Неналежне оформлення трудової книжки не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивачки, які дають їй право на призначення пенсії, оскільки відповідальність за порядок ведення трудової книжки покладено безпосередньо на посадових осіб установи-роботодавця.».
Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 відповідно до такого висновку Верховного Суду та виходив з того, що позивач звертався до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності в порядку, визначеному Законом № 1058-IV, а не про призначення пенсії за вислугу років в порядку, визначеному Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Наявними у матеріалах пенсійної справи документами, а саме довідкою від 10.02.2020  № 34 та довідкою від 10.02.2020 № 14, виданими ІНФОРМАЦІЯ_1 на підтвердження періодів військової служби позивача з 01.01.2005 по 30.08.2006 та з 11.04.2005 по 20.12.2005, а також довідкою від 22.11.2023 № 179_2/У-1759/1884 про заробітну плату з 01.01.2006 по 31.08.2006, виданою Львівським територіальним архівним відділом галузевого державного архіву Міністерства оборони України, підтверджено наявність в            ОСОБА_1 необхідного трудового (страхового) стажу для призначення пенсії. У той же час доказів того, що позивач не проходив військову службу протягом спірних періодів або що вказані періоди не відповідають дійсності, відповідачем не надано. За таких обставин орган Пенсійного фонду України фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення документів щодо відомостей про проходження військової служби та здійснення трудової діяльності на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи та військової служби позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо. А отже, спірні періоди проходження позивачем військової служби мають бути враховані до трудового та страхового стажу позивача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин ГУ ПФ України у Львівській області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 та постанову  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі № 380/5284/24.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров 

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб