УХВАЛА

07 січня 2025 року 
м. Київ

справа №360/931/24
адміністративне провадження № К/990/47991/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Рибачука А.І.
суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №360/931/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
12.12.2024 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №360/931/24. 
Ухвалою Верховного Суду від 23.12.2024 касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави оскарження судового рішення в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України) та документа про сплату судового збору на суму 1937,92 грн.
Згідно з довідкою про доставку електронного листа ухвала про залишення касаційної скарги без руху доставлена до електронного кабінету скаржника 24.12.2024 о 00:50 год.
Згідно з частиною шостою статті 251 КАС України, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, то воно вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, зазначена ухвала вважається врученою скаржнику 24.12.2024, а відповідно скаржник повинен був усунути недоліки в строк до 03.01.2025.
В межах встановленого ухвалою Верховного Суду від 23.12.2024 строку скаржником надіслано до суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору на суму 1937,92 грн та уточнену касаційну скаргу, в якій, окрім, обґрунтувань підстави касаційного оскарження судових рішень в цій справі, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, які є аналогічними тим, що були зазначені в касаційній скарзі та яким Верховним Судом вже надавалась оцінка в ухвалі від 23.12.2024 наведено інші, зокрема скаржник посилається на те, що суд попередніх інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 22.08.2024 у справі №420/33233/23.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.
Так, у справі №420/33233/23 на постанову від 22.08.2024 у якій відповідач посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, спір виник у зв`язку з обмеженням (на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році») розміру індексації пенсії, яка призначалась відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Натомість у цій справі спірні правовідносини стосуються здійснення розрахунку пенсії позивача у розмірі меншому, ніж визначено статтею 8 Закону України від 02.09.2008        № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» після її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у             2024 році» від 23.02.2024 № 185.
Отже, Верховний Суд зазначає, що аналіз постанови Верховного Суду від 22.08.2024 у справі №420/33233/23, на яку зроблено посилання в уточненій касаційній скарзі як на приклад іншого правозастосування, та оскаржуваних судових рішень у справі                    № 360/931/24 не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах, правовідносини у яких є подібними, оскільки вони ухвалені за іншого правового регулювання та фактичних обставин у справі, що виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції за цією касаційною скаргою, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Таким чином, з урахуванням зазначеного, скаржником не виконано вимог ухвали Верховного суду від 23.12.2024 про залишення касаційної скарги без руху в частині зазначення належних підстав оскарження судових рішень в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України).
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №360/931/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи, у порядку, визначеному статтею 251 КАС України. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук
А.Ю. Бучик
Н.В. Коваленко,
Судді Верховного Суду