УХВАЛА
06 січня 2025 року
м. Київ
справа №440/5369/23
адміністративне провадження №К/990/49220/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі №440/5369/23 за позовом Представництва «МОМЕНТУМ ЕНТЕРПРЙЗЕС (ІСТЕРН ЮРОП) ЛІМІТЕД» від імені та в інтересах Компанії MOMENTUM ENTERPRISES (EASTERN EUROPE) LIMITED до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
установив:
Представництво «МОМЕНТУМ ЕНТЕРПРЙЗЕС (ІСТЕРН ЮРОП) ЛІМІТЕД» від імені та в інтересах Компанії MOMENTUM ENTERPRISES (EASTERN EUROPE) LIMITED звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01 лютого 2023 року №00003260405 на загальну суму 54 068 183,25 грн; відшкодувати позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача шляхом стягнення коштів на рахунок представництва «МОМЕНТУМ ЕНТЕРПРЙЗЕС (ІСТЕРН ЮРОП) ЛІМІТЕД».
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 01 лютого 2023 року № 00003260405 в частині застосування штрафних санкцій у сумі 35 423 081,95 грн. У іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 43 950,50 грн.
19 грудня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій скаржник просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року, в часині задоволення позовних вимог та залишити в силі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статей 329 та 330 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
1. Строк на касаційне оскарження
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 25 січня 2024 року у відкритому судовому засіданні (повний текст постанови складено 31 січня 2024 року), а з касаційною скаргою відповідач звернулася до Верховного Суду 19 грудня 2024 року.
Водночас у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку для касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, однак без належного обґрунтування поважності причин пропуску такого строку. 
Отже, скаржнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, із зазначенням поважних причин пропуску такого строку, та надати відповідні докази.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 339 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
2. Підстави касаційного оскарження
Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. 
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження та зазначає що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми права, а саме: підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14, підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, статтю 57, пункт 203.2 статті 203, пункт 124.2 статті 124 підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, пункт 203.2 статті 203, пункт 124.2 статті 124 Податкового кодексу України без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21.
Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права; безпосередній висновок судів попередніх інстанцій, який такому суперечить; обґрунтування подібності правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Суд звертає увагу скаржника, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Водночас у поданій касаційній скарзі скаржник зробив вказівку на постанови Верховного Суду без належного обґрунтування подібності правовідносин  із загальним посиланням на ухвалення судом апеляційної інстанції рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Подана касаційна скарга фактично містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з постановою суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
Фактично доводи касаційної скарги зводяться до того, що, на переконання скаржника, суд апеляційної інстанції неправильно оцінив наявні у матеріалах справи докази.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
3. Сплата судового збору
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Частино першою, підпункту третього пункту третього частини другої статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб.
При цьому розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (пункт 24 частини першої статті 4 КАС України).
Позовна заява у даній справі подана юридичною особою у 2023 році, а спір у справі носить майновий характер.
Згідно з пункту третім частини другої статті 4 Закону №3674-VI (в тій же редакції) ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 684 гривні.
Крім того, суд звертає увагу на те, що з 5 жовтня 2021 року почато функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку. У зв`язку з цим, статтею 4 Закону № 3674-VI було доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відповідач просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині задоволення позовних вимог, а саме на суму 35 423 081,95 грн.
Таким чином, судовий збір за подання до адміністративного суду цієї касаційної скарги складає 53 680 грн (35 423 081,95 грн х 1,5 %, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб х 200%).
Касаційна скарга подана в електронній формі, тому розмір ставки судового збору з пониженням становить 42 944,00 грн (53 680 грн х 0,8).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Символ звітності банку - 207
Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Оскільки касаційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків, шляхом надання до суду: 
- клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження; 
- уточненої касаційної скарги, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом; 
- належним чином оформленого документа про сплату судового збору.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі №440/5369/23 залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. 
У разі невиконання вимог цієї ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                  О. О. Шишов

Судді                                                                                                       І. В. Дашутін

                                                                                                               М. М. Яковенко