УХВАЛА

26 лютого 2025 року 
м. Київ

справа № 420/13923/24
адміністративне провадження № К/990/4819/25 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИФЕНС-МЕТАЛ» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 у справі №420/13923/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИФЕНС-МЕТАЛ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 07.02.2025 надійшла касаційна скарга Товариство з обмеженою відповідальністю «ДИФЕНС-МЕТАЛ» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 у справі №420/13923/24 в частині, що стосується податкових повідомлень-рішень від 24.04.2024 16567/15-32-07-09-24, від 24.04.2024 №16564/15- 32-07-09-24.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДИФЕНС-МЕТАЛ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області:
№16564/15-32-07-09-24 від 24.04.2024, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2514929,00 грн у півріччі 2019 року;
№16567/15-32-07-09-24 від 24.04.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 320843,00 грн;
№16569/15-32-07-09-24 від 24.04.2024, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020,00 грн за не зберігання документів, пов`язаних з виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи
№16572/15-32-07-09-24 від 24.04.2024, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн за платежем податок на прибуток, за неподання звітів про суми податкових пільг.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 позовні вимоги задоволено частково. Визнано частково протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №16567/15-32-07-09-24 та №16569/15-32-07-09-24 від 24.04.2024 з урахуванням висновків суду. Податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №16569/15-32-07-09-24 від 24.04.2024 року визнано протиправним та скасовано повністю. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 скасовано та ухвалено постанову про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ДИФЕНС-МЕТАЛ». Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 24.04.2024 №16569/15-32-07-09-24. В іншій частині позовних вимог ТОВ «ДИФЕНС-МЕТАЛ» відмовлено.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.
Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. При цьому пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України є відсильною нормою, обґрунтування необхідності касаційного оскарження таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт та частину статті 353 КАС України.
Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що суд апеляційної інстанції застосував норми права всупереч правовому висновку, викладеному в постановах Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № 826/9561/17, від 04.09.2020 у справі №1640/2783/18, від 25.09.2019 у справі № 817/992/15, від 05.06.2018 у справі №809/1139/17, від 19.01.2023 по справі №520/9160/19, від 24.08.2022 у справі №808/2359/17, від 24.08.2022 у справі № 640/16576/19.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ДИФЕНС-МЕТАЛ» зазначено, що суд апеляційної інстанції не врахував усталену правову позицію Верховного Суду, згідно якої відсутність товарно-транспортної накладної (ТТН) в матеріалах справи не є свідченням безтоварності господарської операції за договором поставки та про те, що транспортна накладна не є документом первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей (постанови від 02.04.2019 у справі № 826/6245/18, від 24.05.2019 у справі №826/7423/16, від 06.02.2018 у справі № 816/166/15-а, від 11.09.2018 у справі №804/4787/16.
Також скаржником зауважено, що апеляційний суд не врахував правовий висновок Верховного суду згідно якого податкова інформація з інформаційних баз даних ГУ ДПС не є належним та допустимим доказом (постанови від 02.04.2020 по справі № 160/93/19, від 04.06.2020 по справі №340/422/19, від 19.03.2021 у справі № 460/143/19).
Скаржником наголошено, що суд апеляційної інстанції грубо порушив норми матеріального права, зокрема, статтю 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», неправильно застосував та порушив норми процесуального права, зокрема п.4 ч.3 ст. 2, ч.4 ст.9, ст.ст. 72, 74, 75, 76, 77, 78, 80, 90 КАС України, що мало наслідком прийняття незаконного та безпідставного судового рішення.
Крім того Товариством з обмеженою відповідальністю «ДИФЕНС-МЕТАЛ» зазначено про порушення судом апеляційної інстанції принципу офіційного з`ясування обставин справи.
Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи. 
Скаржником не доведено подібність правовідносин у справах, не взято до уваги, що судові рішення суду касаційної інстанції ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Посилання на постанови Верховного Суду у скарзі зроблено без аналізу та врахування обставин справ, за яких суд касаційної інстанції зробив ці висновки, які стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів.
Верховний Суд зауважує, що скаржником наведено посилання на правові висновки Верховного Суду, проте не конкретизовано, якої саме норми матеріального права вони стосуються, не обґрунтовано, щодо застосування якої саме норми матеріального права судом апеляційної інстанції не враховано правові висновки Верховного Суду.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства, посилань на практику Верховного Суду, висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «ДИФЕНС-МЕТАЛ» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025 у справі №420/13923/24 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва