УХВАЛА

19 лютого 2025 року 
м. Київ
справа №320/21040/23
адміністративне провадження №К/990/6025/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О.,  Соколова В.М., 
розглянувши заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді у складі головуючого судді (судді - доповідача) Загороднюка А.Г., суддів  Єресько Л.О., Соколова В.М.  у справі № 320/21040/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної асоціації адвокатів України про визнання протиправною бездіяльності,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної асоціації адвокатів України в якому просив визнати протиправною бездіяльність, що полягає у не вчиненні дій по виключенню (видаленню) із інтернетсайту у мережі інтернет (https://erau.unda.org.ua) реєстру адвокатів Національної асоціації адвокатів України, а саме, під назвою «Єдиний реєстр адвокатів України», як створений та діючий у незаконний спосіб.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.
14 лютого 2025 року до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просив скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2025 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2025 року, визначено колегію суддів у складі:  Загороднюк А.Г. (головуючий суддя), Єресько Л.О., Соколов В.М.
17 лютого 2025 року до Верховного Суду надійшли заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:               Загороднюка А.Г., Єресько Л.О., Соколова В.М. від участі у розгляді цієї касаційної скарги.
Заява про відвід судді Загороднюка А.Г. мотивована наступним.
Відповідно до постанови Верховної Ради України від 16 травня 2013 року  № 250-VII суддя Загороднюк А.Г. обраний безстроково суддею Вінницького окружного адміністративного суду. У подальшому суддя Загороднюк А.Г. обраний на посаду судді Вінницького апеляційного адміністративного суду (постанова Верховної Ради України від 19 вересня 2013 року № 595-VII). Також, заявником зазначено, що Загороднюк А.Г. був обраний суддею Вінницького окружного адміністративного суду у період президенства ОСОБА_3. Заявник вказує, що він є прихильником та учасником Революції Гідності, тобто, ідейним антагоністом судді. ОСОБА_1 зазначає, що у цій справі суддя з ідейних міркувань буде діяти всупереч його інтересам, все зробить для того, щоб ухвалити незаконне, необґрунтоване та несправедливе рішення у цій справі. Зазначені вище обставини викликають розумний сумнів у безсторонності судді та надають підстави для відводу. Серед іншого, позивач зазначає, що не довіряє судді Загороднюку А.Г. з огляду на інформацію Громадської ради доброчесності щодо сумнівного походження задекларованих готівкових коштів. Таким чином, на думку заявника наявні обставини, які виключають участь судді Загороднюка А.Г. у розгляді справи в розумінні пункту 4 частини першої статті 36 КАС України.
Заява про відвід судді Соколова В.М. мотивована наступним.
Соколов В.М.  обраний безстроково суддею Сумського оружного адміністративного суду у період режиму банди ОСОБА_3 (постанова Верховної Ради України від 05 липня 2012 року № 5120-VI). Заявник вказує, що він є прихильником та учасником Революції Гідності, тобто, ідейним антагоністом судді. Також, ОСОБА_1 зазначає, що у цій справі суддя з ідейних міркувань буде діяти всупереч його інтересам, все зробить для того, щоб ухвалити незаконне, необґрунтоване та несправедливе рішення у цій справі. Відповідно до Указу Президента України від 31 серпня 2007 року № 084/2007 Соколов В.М. призначений на посаду судді Сумського окружного адміністративного суду строком на п`ять років. Таким чином, п`ятирічний строк повноважень судді Соколова В.М. мав завершитись 31 серпня 2012 року. Однак, згідно з постановою Верховної Ради України від 05 липня 2012 року № 5120-VI Соколов В.М. обраний на посаду на посаду Сумського окружного адміністративного суду безстроково, тобто, до закінчення п`ятирічного строку повноважень судді, призначеного вперше. Таким чином, позивач вважає, що Соколова В.М. обрано на посаду судді у незаконний спосіб, оскільки ухвалення рішення про обрання відбулось з перевищенням повноважень суб`єкта, який законом не мав права ухвалювати подібні рішення, а саме до закінчення п`ятирічного строку повноважень, визначеного Указом Президента. Скаржник вважає, вищенаведене є тими обставини, які виключають участь судді Соколова В.М.  у розгляді справи в розумінні пункту 4 частини першої статті 36 КАС України.
Заява про відвід судді Єресько Л.О. мотивована наступним.
Єресько Л.О. обрана безстроково суддею Полтавського окружного адміністративного суду у період режиму банди ОСОБА_3  (постанова Верховної Ради України від 18 квітня 2013 року                    № 208-VII). Більш того заявник є прихильником та учасником Революції Гідності, тобто, ідейним антагоністом судді. Також, ОСОБА_1 зазначає, що у цій справі суддя з ідейних міркувань буде діяти всупереч його інтересам, все зробить для того, щоб ухвалити незаконне, необґрунтоване та несправедливе рішення у цій справі. Зазначені вище обставини викликають розумний сумнів у безсторонності судді та надає скаржнику підстави заявити відвід. 
Крім того, заявник не довіряє судді Єресько Л.О. з огляду на інформацію, викладену у мережі Інтернет. Так, у блозі під назвою «Судді антиподи» від 26 червня 2021 року викладеному на ЛІГА.net, суддя Октябрського районного суду міста Полтава Лариса Гольник виклала свої роздуми і позицію з приводу процесуальної діяльності судді Єресько Л.О.  Таким чином, заявник вбачає обставини, які виключають участь судді Єресько Л.О. у розгляді справи в розумінні пункту 4 частини першої статті 36 КАС України.
Вирішуючи, чи є заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді у складі головуючого судді (судді - доповідача) Загороднюка А.Г., судді  Єресько Л.О., Соколова В.М.  обґрунтованими, Суд керується таким.
Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.
Зокрема, положення статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У зв`язку із цим Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд уважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа "Білух проти України", заява № 33949/02) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
1) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
2) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.
Отже, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.
Проаналізувавши аргументи, якими заявник обґрунтовує заявлений відвід судді Загороднюку А.Г. від участі у розгляді справи № 320/21040/23, колегія суддів зазначає, що вони не містять обставин, визначених статтею 36 КАС України, за наявності яких суддя підлягає відводу. 
Наведені ж заявником у заяві про відвід мотиви не можуть слугувати підставою для відведення судді Загороднюка А.Г., оскільки є надуманими та ґрунтуються виключно на його припущеннях. Зазначені у заяві твердження заявника на інформацію Громадської ради доброчесності щодо сумнівного походження задекларованих готівкових коштів є необґрунтованими, оскільки не містять жодних реальних доказів.
Колегія суддів підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Щодо доводів заявника про недотримання порядку обрання Соколова В.М. на посаду судді Сумського окружного адміністративного суду безстроково, тобто до закінчення п`ятирічного строку повноважень судді є необґрунтованим, та не можуть свідчити про упередженість судді.
Главою 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ (далі - Закон № 2453-VІ) визначено розгляд питання про обрання на посаду судді безстроково.
Відповідно до частини першої статті 75 Закону № 2453-VІ кандидат на посаду судді безстроково  не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку перебування на посаді судді звертається до Вищої кваліфікаційної  комісії  суддів  України із заявою про рекомендування його для обрання на посаду судді безстроково.
Частиною другою статті 76 Закону № 2453-VІ визначено, що Вища  кваліфікаційна  комісія  суддів  України розглядає питання, пов`язані з обранням  кандидата на посаду судді безстроково, не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку перебування його на посаді судді.
Подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та прийняте нею рішення про рекомендування кандидата для обрання на посаду судді безстроково направляється до Верховної  Ради України не пізніш як за місяць до закінчення строку перебування такого кандидата на посаді судді.(частина перша статті 78 Закону № 2453-VІ).
Згідно з частиною першою статті 79 Закону № 2453-VІ порядок розгляду питання та прийняття  Верховною Радою України рішення про обрання кандидата на посаду судді безстроково встановлюється цим Законом та Регламентом Верховної Ради України.
Зважаючи на те, що Соколов В.М. Указом Президента України від 31 серпня 2007 року                      № 804/2007 призначений на посаду судді Сумського окружного адміністративного суду  строком на п`ять років, 05 липня 2012 року постановою Верховної Ради України  № 5120-VI обраний безстроково, твердження заявника про обрання  Соколов В.М. (05 липня 2012 року) на посаду судді Сумського окружного адміністративного суду безстроково, тобто до закінчення п`ятирічного строку повноважень судді, призначеного вперше ґрунтуються на помилковому тлумаченні, оскільки процедура на обрання судді безстроково не порушена. 
Посилання заявника, на інформацію викладену у мережі Інтернет та роздуми судді Октябрського районного суду міста Полтава Лариса Гольник з приводу процесуальної діяльності судді Єресько Л.О., Суд визнає їх припущеннями, які не можуть вважатися підставою для сумніву в неупередженості та об`єктивності судді Єресько Л.О. у розгляді цієї справи.
Частиною четвертою статті 36 КАС України закріплено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Що стосується доводів заявника про обрання Загороднюка А.Г. на посаду судді Вінницького окружного адміністративного суду, Соколова В.М. обранням безстроково суддею Сумського окружного адміністративного суду, обранням безстроково Єресько Л.О. суддею Полтавського окружного адміністративного суду у період президенства ОСОБА_3, у зв`язку з чим у позивача виникли сумніви з приводу безсторонності суддів, можливих дій суддів не на користь позивача, Суд указує, що такі доводи є лише припущеннями, оскільки не підтверджуються жодними належними доказами. 
Інших аргументів та доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість членів колегії суддів у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які викликають сумнів у їхній неупередженості або об`єктивності, з доводів заяв про відвід не вбачається.
З огляду на викладене, заяви про відвід колегії суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді у складі головуючого судді (судді - доповідача) Загороднюка А.Г., суддів Єресько Л.О., Соколова В.М. від участі у розгляді справи № 320/21040/23 слід визнати необґрунтованими.
Відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Таким чином, питання про відвід колегії суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді у складі головуючого судді (судді - доповідача) Загороднюка А.Г., суддів Єресько Л.О., Соколова В.М.  від участі у розгляді справи № 320/21040/23 відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.
Керуючись статтями 36, 39, 40, 243, 248 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Заяви ОСОБА_1 від 17 лютого 2025 року про відвід колегії суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді у складі головуючого судді (судді - доповідача) Загороднюка А.Г., суддів Єресько Л.О., Соколова В.М. від участі у розгляді справи                                 № 320/21040/23 визнати необґрунтованими.
Передати заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді у складі головуючого судді (судді - доповідача) Загороднюка А.Г., суддів Єресько Л.О., Соколова В.М.  від участі у розгляді справи                               № 320/21040/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної асоціації адвокатів України про визнання протиправною бездіяльності до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяв.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та не може бути оскарженою.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк
Л.О. Єресько 
 В.М. Соколов ,
Судді Верховного Суду