УХВАЛА

03 лютого 2025 року 
м. Київ
справа №600/692/24-а
адміністративне провадження № К/990/2616/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Соколова В.М.,  Кашпур О.В., 
перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Андрюка Артема Миколайовича на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання протиправною відмови, бездіяльності та зобов`язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в якому просив:
- визнати рішення (відмову) Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у вигляді листа Голови комісії з реорганізації Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 1 серпня 2023 року №103/01-18/527 та рішення (відмову) у вигляді листа Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 26 грудня 2023 року № С-137/017/124, бездіяльність Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги щодо здійснення заміни чи призначення іншого адвоката - неправомірними;
- зобов`язати Чернівецький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги та Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги надати безоплатну вторинну правову допомогу по цивільній справі № 725/9165/21 шляхом здійснення заміни чи призначення іншого адвоката з метою використання позивачем всіх національних засобів правового захисту.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року, в задоволенні позову відмовлено.
16 січня 2025 року засобами поштивого зв`язку представник позивача надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі. 
Предметом спору у цій справі є правомірність нездійснення заміни чи призначення іншого адвоката для позивача.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Чернівецьким окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.
Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
В обґрунтуванні підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що в Україні не існує висновків суду касаційної інстанції з аналогічних та подібних справ, не вироблено і досі логічного єдиного алгоритму поведінки та оцінки єдиних обставин, відповідно не формується єдине бачення характеру та перспектив розв`язання спірної ситуації. 
Верховний Суд наголошує, що фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі має поставити на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.  
Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.
Разом з тим доводи скаржника спрямовані лише на необхідність допуску його касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження. Доводи скаржника є абстрактними та не місять належного обґрунтування щодо наявності підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
В обґрунтуванні підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що ця справа становить значний суспільний інтерес, позаяк предмет цього спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства це: використання суб`єктом владних повноважень дискреційних повноважень на власний розсуд, які визначають повністю або частково вид і зміст управлінського рішення.
Також скаржник вказує, що ця справа становить виняткове значення для ОСОБА_1 , оскільки базується на його мотивації отримати належний рівень правничої допомоги, який би відповідав принципам верховенства права, рівності всіх перед законом та справедливості. 
Верховний Суд відхиляє доводи скаржника про те, що ця справа становить суспільний інтерес, оскільки скаржник не надав жодних доказів, які б свідчили про наявність заінтересованості у великій кількості осіб в результаті розгляду саме цієї справи.
Разом з цим Суд зазначає, що для кожної із сторін справа, в якій він є учасником, має особливе значення, оскільки спірні правовідносини, що склались, потребують судового втручання.
Разом з тим, скаржник повинен довести особливу важливість чи специфічність значення цієї справи для цього.
Суд відхиляє твердження представника позивача, що справа має виняткове значення для позивача, оскільки вони не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги позивача у цій справі в якусь особливу категорію спорів, є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Андрюка Артема Миколайовича на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання протиправною відмови, бездіяльності та зобов`язати вчинити дії.
2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.А. Уханенко В.М. Соколов 	
                                                                                                                     О.В. Кашпур