УХВАЛА

03 лютого 2025 року 
м. Київ

cправа №  911/918/24 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Рогач Л. І.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
на рішення Господарського суду Київської області від 15.07.2024 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2024
у справі за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київріанта"
про стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
10.01.2025 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 15.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2024, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у стягненні з відповідача 301 850,00 грн штрафу та ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити.
Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Згідно із частиною другою статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій застосували частину третю статті 551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та частину першу статті 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України) без урахування висновків, викладених у постановах Верховного суду від 20.12.2023 у справі №  910/1039/23, від 04.05.2018 у справі №  908/1453/17, від 02.11.2022 у справі №  910/14591/21, від 15.06.2022 у справі N 922/2141/21, від 01.08.2019 у справі №  922/2932/18, від 08.10.2019 у справі № 923/142/19 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2024 у справі №  911/919/22 щодо питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України).
При цьому, скаржник також вважає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України, частини першу, другу статті 216, частини першу, другу статті 217, частину 1 статті 218 та частину шосту статті 232 ГК України (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України).
Водночас колегія суддів зауважує, що скаржник не наводить, власне, висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах та не зазначає в чому полягає невідповідність оскаржуваних судових рішень висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду щодо застосування вищезазначених норм права.
Верховний Суд зазначає, що скаржник не виконав вимог частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.
При цьому Верховний Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретний випадок, передбачений частиною другою статті 287 ГПК  України.
Згідно із частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Отже, для усунення недоліків касаційної скарги скаржнику необхідно виконати вимоги частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.  Касаційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Господарського суду Київської області від 15.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 у справі №  911/918/24 залишити без руху.
2.  Встановити строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
3.  Заяву про усунення недоліків касаційної скарги з доданими документами направити іншому учаснику справи з урахуванням положень статті 42 Господарського процесуального кодексу України та надати до Верховного Суду докази про таке направлення.
4.  Роз`яснити, що у разі невиконання вимог суду касаційна скарга у справі №  911/918/24 вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              Л. Рогач