УХВАЛА

20 січня 2025 року 
м. Київ

справа №400/2593/24
адміністративне провадження № К/990/2080/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 по справі №400/2593/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення і вимоги,

УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаворит» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.12.2021 №1128014290707 на суму 27000,00 грн, податкової вимоги від 12.04.2023 №0000369-1307-1429 в частині суми боргу в розмірі 27000,00 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.06.2024, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано частково податкове повідомлення-рішення від 16.12.2021 №1128014290707 на суму 17000 грн, скасовано податкову вимогу від 12.04.2023 №0000369-1307-1429 в частині суми боргу в розмірі 17000,00 грн. В решті позову відмовлено. Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 по справі №400/2593/24.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина 3 статті 2 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Суд першої інстанції, врахувавши вимоги статей 12, 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Відповідно до пункту 6 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Пунктом 4 частини 4 статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження. Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами статті 257 КАС України.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.
За таких обставин, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Контролюючим органом вказано, що зазначена справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для податкового органу, оскільки предмет спору стосується порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, забезпечення якості підакцизної продукції та захисту здоров`я громадян, а також запровадження ефективних інструментів боротьби з незаконним виробництвом і обігом підакцизних товарів, в даному випадку алкогольних напоїв, на території України. Також незабезпечення реалізації територіальними органами ДПС України права на касаційне оскарження рішень адміністративного суду позбавляє можливості скасувати незаконні та необґрунтовані судові рішення, що негативно впливає на процес забезпечення надходжень до Державного бюджету України
Оцінивши доводи скаржника, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України мають загальний характер та не містять достатніх обґрунтувань, тому не можуть сприйматись судом, як виключний випадок, а ухвалені у цій справі судові рішення на поточний день не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.
Обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 по справі №400/2593/24.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.А. Васильєва М.М. Гімон   В.П. Юрченко