УХВАЛА
23 січня 2025 року 
м. Київ
справа №420/4589/20
адміністративне провадження №Зв/990/14/25
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Соколова В.М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року у справі №420/4589/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, про визнання протиправними і скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
У травні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила:
- визнати протиправним і скасувати рішення кадрової комісії №2 з атестації прокурорів регіональних прокуратур №27 від 05 березня 2020 року про неуспішне проходження атестації;
- визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Одеської області від 29 квітня 2020 року №778к про звільнення її з посади заступника начальника другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30 квітня 2020 року (ліквідація чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури);
- поновити її на посаді заступника начальника відділу прокуратури Одеської області та в органи прокуратури України з 30 квітня 2020 року, або на посаді, що є рівнозначною (рівноцінною) посаді, з якої її звільнено (ідентифікаційний код прокуратури Одеської області 03528552);
- стягнути з прокуратури Одеської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 30 квітня 2020 року до дати постановлення судового рішення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено. 
Постановою Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року касаційні скарги Офісу Генерального прокурора і керівника Одеської обласної прокуратури задоволено.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі №420/4589/20 скасовано.
Ухвалено в цій справі нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, про визнання протиправними і скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
21 січня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року у справі №420/4589/20 за виключними обставинами, мотивована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 18 грудня 2024 року №11-р(ІІ)/2024 (справа №3-157/2023(290/23)) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами.
Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
За приписами пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Згідно з частиною першою статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених пунктом 1 частини 5 статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
Частиною другою цієї статті визначено, що заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення. 
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за виключними обставинами може бути переглянуто судове рішення, яким вирішено спір або закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили.
Умовами для перегляду за виключними обставинами судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій є зміна або скасування рішення суду попередньої інстанції, з ухваленням нового судового рішення за результатами розгляду справи по суті.
Враховуючи те, що заявник просить переглянути за виключними обставинами судове рішення суду касаційної інстанції, яким скасовано судові рішення судів попередніх інстанцій та відмовлено у позові, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відкриття провадження за виключними обставинами у цій справі.
Заява відповідає вимогам статті 364 КАС України, подана у строки визначені статтею 363 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 361-366 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відкрити провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року у справі №420/4589/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, про визнання протиправними і скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду матеріали справи №420/4589/20.
Копію ухвали надіслати учасникам справи. Відповідачам надіслати також копію заяви про перегляд за виключними обставинами судового рішення та додані до неї матеріали. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується. 

Суддя                                                                                                            В.  М.  Соколов