УХВАЛА

27 січня 2025 року 
м. Київ

справа № 465/76/23
адміністративне провадження № К/990/474/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі №465/76/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про зобов`язання вчинити дії,- 
УСТАНОВИВ :
З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що    ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила суд: зобов`язати Львівське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області нарахувати позивачці страхові виплати з 01.05.2016 (з моменту настання страхового випадку) та провести індексацію щомісячних страхових виплат з урахуванням показників зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні з 01.05.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2024 апеляційну скаргу позивачки задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та задоволено її позовні вимоги.
10.09.2024 позивачка звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні, яка мотивована тим, що станом на час виконання судового рішення у справі № 465/76/23 Львівське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області припинено як юридичну особу, а отже існує необхідність його заміни на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду 01.10.2024, яка залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024, заяву позивачки про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні задоволено частково.
Замінено сторону виконавчого провадження - боржника Львівське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
06.01.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі №465/76/23, в якій Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у цій справі колегія суддів виходить з наступного.
Згідно із частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону №1404-VIII сторонами у виконавчому є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно з частиною першою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. 
Так, замінюючи боржника у цій справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Законом України від 21.09.2022 № 2620-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №2620-ІХ) внесено зміни до Закону України від 23.09.1999 №1105-ХІV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №1105-ХІV) та згідно з пунктом розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону    № 1105 у редакції Закону № 2620 припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. А отже, Львівське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області як відокремлений підрозділ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області вибув з виконавчого провадження НОМЕР_1 як його сторона (боржник), а його правонаступником відповідно до вимог пункту 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105 у редакції Закону № 2620 є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області як територіальний орган Пенсійного фонду України.
З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що пенсійний орган компетенційно набув статусу правонаступника у правовідносинах, які раніше законодавчо були закріплені за Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області в частині прав та обов`язків щодо виплат щомісячних страхових виплат, оскільки, з 01.01.2023 відбулося публічне правонаступництво, тобто перехід прав та обов`язків від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Отже, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивачки про заміну сторони виконавчого провадження в цій справі та правильно застосував положення частини першої статті 379 КАС України, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з частиною другою статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи наведене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 328, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі №465/76/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук
А.Ю. Бучик
Н.В. Коваленко,
Судді Верховного Суду