УХВАЛА
20 січня 2025 року 
м. Київ
справа №380/18389/23
адміністративне провадження № К/990/50497/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Білак М. В., Єресько Л. О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі №380/18389/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання дій та бездіяльності протиправними,
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 380/18389/23 повернуто апелянту. 
Не погодившись із оскаржуваним судовим рішенням, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Єресько Л. О. у період з 15 по 17 січня 2025 року питання про відкриття провадження у справі вирішується в перший день після виходу судді з лікарняного.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимозі статті 296 КАС України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.
Судом встановлено, що на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржником подано клопотання, у якому він вказує, що звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», пункту 1 частини першої  статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Суд апеляційної інстанції вказав, що за подання апеляційної скарги на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами судовий збір підлягає сплаті.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у встановлений судом строк особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліку апеляційної скарги зазначені в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року.
Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, правильно застосував положення статті 298 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.
У касаційній скарзі позивач посилається на висновки Верховного Суду викладені у постановах від 30 січня 2019 року у справі №454/423/15-ц, від 16 жовтня 2019 року у справі №459/1583/14-ц, від 17 березня 2021 року у справі №461/707/16-ц, від 24 квітня 2024 року у справі №463/1733/23.
Положеннями пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
У справах №454/423/15-ц, №459/1583/14-ц, №461/707/16-ц Фермерське господарств             «Бурки В.В.»   зверталося до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
У справі №463/1733/23 ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди.
У даній справі позивач просив стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області середній заробіток за несвоєчасну виплату йому заробітної плати при звільненні.
При цьому вимоги саме про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області позивачем не заявлялись, а відтак зазначені скаржником постанови Верховного Суду ухвалені за інших обставин.
Крім того, в касаційній скарзі позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору відповідно до  пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19 Суд дійшов висновку, що на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження. 
Керуючись статтями 3, 333 КАС України,    
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі №380/18389/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання дій та бездіяльності протиправними.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.   М.   Соколов

Судді                                                                                                           М. В. Білак 
                    
                                                                                                    Л. О. Єресько