УХВАЛА

28 лютого 2025 року  
м. Київ

справа №320/12895/23
адміністративне провадження №К/990/49636/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області 
на рішення Київського кружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року
у справі №320/12895/23
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Київській області 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги при звільненні не в повному обсязі, без врахування грошового забезпечення, нарахованого за виконання мною додаткових обов`язків за двома посадами: 1) протидії груповій злочинності та 2) протидії злочинам, вчиненим на ґрунті нетерпимості та іншим проявам ксенофобії на території Київської області;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції у розмірі 728 676, 64 грн.
Рішенням Київського кружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року, адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги при звільненні не в повному обсязі, без врахування грошового забезпечення, нарахованого за виконання ОСОБА_1 додаткових обов`язків за двома посадами: 1) протидії груповій злочинності та 2) протидії злочинам, вчиненим на ґрунті нетерпимості та іншим проявам ксенофобії на території Київської області.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції у розмірі 728 676,64 грн (сімсот двадцять вісім тисяч шістсот сімдесят шість гривень шістдесят чотири копійки).
Не погоджуючись із цими судовими рішенням, скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Верховний  Суд ухвалою від 21 січня 2025 року залишив без руху касаційну скаргу скаржника надавши строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги, в якій навести підстави касаційного оскарження із врахуванням зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали вимог.
На виконання цієї ухвали, скаржник направив до суду заяву про уточнення касаційної скарги, в якій підставою касаційного оскарження судових рішень повторно зазначає пункт 1 та 3 частини 4 статті 328 КАС України. 
Так, скаржник вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування 76, 77 КАС України в правовідносинах щодо здійснення розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з поліції з урахуванням суми викладеної у науково-правовому висновку Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого або іншому правовому висновку, оскільки єдиним нормативно правовим документом, який регулює дані правовідносини є Закон України «Про Національну поліцію», постанови КМ України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» МВС України прийнятий наказ №260 від 06 квітня 2016 року «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», цим наказом затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (надалі Порядок №260), отже Головне управління вважає, що здійснення розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з поліції з урахуванням суми викладеної у науково-правовому висновку Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого або іншому правовому висновку повністю суперечить Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 в редакції, чинній на момент виникнення цих правовідносин,.
Також зазначає, що підставою касаційного оскарження є також пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме судами попередніх інстанцій невірно застосовано п.5,6 розділу 8 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, застосовано статті що в свою чергу повністю суперечить висновкам, викладених у постановах Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 160/20449/21, від 24 листопада 2022 року у справа №160/19343/21, від 15 лютого 2023 року у справі №160/19339/21, від 18 травня 2023 року у справі №240/37652/21, від 12 червня 2023 року у справі №160/7452/22, в яких саме згідно зі статтею 102 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Наведені скаржником обґрунтування підстав для касаційного оскарження судових рішень, з врахуванням уточненої касаційної скарги, передбачених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а також посилання скаржника на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Отже, скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху виконано та усунуто зазначені в ній недоліки.
В касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням причин пропуску цього строку.
В обґрунтування такого клопотання скаржник зазначає, що в строк, передбачений статтею 329 КАС України вже зверталася до Верховного Суду з касаційною скаргою. Проте? подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику, що не позбавляє права повторного звернення. 
Данні обставини підтверджені даними Єдиного державного реєстру судових рішень, «КП Діловодство спеціалізованого суду» та матеріалами касаційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої та третьої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Судом встановлено, що вперше з касаційною скаргою відповідач звернувся 30 жовтня 2024 року проте, ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2024 року касаційну скаргу було повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків касаційної скарги. Вдруге з касаційною скаргою відповідач звернувся засобами поштового зв`язку 17 грудня 2024 року.
Так, скаржник, повторно звернувся до суду касаційної інстанції із даною касаційною скаргою без суттєвих затримок і зайвих зволікань, що є належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження.
За наведених обставин, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження касаційної скарги, у зв`язку з чим такий строк слід поновити.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право, за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув справу №320/12895/23 у спрощеному позовному провадженні.
Враховуючи, що ця справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт. 
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
В касаційні скарзі скаржник зазначає та обґрунтовує, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 334, 340 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Клопотання Головного управління Національної поліції в Київській області про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3. Відкрити касаційне провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського кружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у справі №320/12895/23.
4. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
5. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу №320/12895/23.
6. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко 
 Н.М. Мартинюк ,
Судді Верховного Суду