УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

13 лютого 2025 року 

м. Київ

справа №460/10094/24

адміністративне провадження № К/990/5126/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Бевзенка В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2025 у справі №460/10094/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
УСТАНОВИВ:
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив:
визнати протиправними дії щодо не нарахування та невиплати пенсії згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(11)/2021, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96- ВР; 
зобов`язати здійснити перерахунок основної пенсії за період з 02.03.2024 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (1)/2021, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96- ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та виплачувати основну пенсію у розмірі не менше шести мінімальних пенсій за віком (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік). 
Рівненський окружний адміністративний суд ухвалою від 23.09.2024, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду постановою від 16.01.2025, повернув позов позивачу в частині позовних вимог про визнання протиправною відмови відповідача у нарахуванні та виплаті за період з 01.07.2021 по 01.03.2024 державної пенсії в передбаченому законом розмірі як інваліду III групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію у розмірі шести мінімальних пенсій за віком щомісячно на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, починаючи з 01.07.2021 по 01.03.2024.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 23.09.2024 та постановою суду апеляційної інстанції від 16.01.2025, позивач оскаржив їх у касаційному порядку, просив їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Скаржник в касаційній скарзі, як на підставу оскарження рішень судів попередніх інстанцій зазначає частину четверту та частину п`яту статті 328 КАС України, а саме неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Також скаржник вважає, що повертаючи позовну заяву, судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права, а саме: частини другої та третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити з огляду на таке.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини другої статті 328 КАС у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
За приписами пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Суд першої інстанції, повертаючи позов у частині позовних вимог, виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, Рівненський окружний адміністративний суд ухвалою від 04.09.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій залишив без руху, з підстав пропуску строку звернення до суду.
На виконання вимог ухвали позивач, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до адміністративного суду зазначає, що пенсія повинна нараховуватися та виплачуватися з дати прийняття Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, тобто з 01.07.2021, тому просить суд поновити пропущений строк звернення до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву в частині, застосував правову позицію Верховного Суду висловлену у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, виходячи з того, що позивач у позовній заяві просить визнати протиправною відмову та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити пенсію у розмірі шести мінімальних пенсій за віком щомісячно у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, починаючи з 01.07.2021. Разом з тим, звернувся до суду з позовом 07.08.2024, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.
Також аналогічний правовий висновок було висловлений у постановах Верховного Суду від 30.01.2025 у справі №460/9026/24, від 22.01.2025 у справі №460/10098/24.
Скаржник у касаційній скарзі посилається на неврахування судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень не було враховано правові висновки, які висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду у справах № 815/1226/18, №620/3968/21, №460/20412/23, однак висновки сформулювані у постановах не є релевантними до правовідносин у цій справі, ці рішення ухвалені за інших фактичних обставин, періодів та з іншим правовим регулюванням.
Зокрема, у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 правовідносини стосувалися зобов`язання контролюючого органу провести поновлення та виплату пенсії за віком з 07.10.2009 шляхом призначення її знову відповідно до Закону України від 09.07.2003 №  1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з проведенням індексації та компенсацією втрати частини доходів.
У постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі № 620/3968/21 правовідносини стосувалися  бездіяльності контролюючого органу щодо ненарахування та невиплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 17.07.2018.
У постанові Верховного Суду від 17.04.2024 у справі  №460/20412/23 правовідносини стосувалися ненарахуванню та невиплати особі пенсії згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 
За таких обставин Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для повернення позовної заяви в частині позовних вимог на виконання приписів пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.
Таким чином, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд,-
УХВАЛИВ:
1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2025 у справі №460/10094/24.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржникові. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                      А.А. Єзеров

Суддя                                                                                          В.М. Бевзенко

Суддя                                                                                          О.П. Стародуб