УХВАЛА
21 січня 2025 року 
м. Київ
справа №500/79/23
адміністративне провадження №К/990/12983/24, №К/990/13388/24, №К/990/13447/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів - Загороднюка А. Г., Мартинюк Н. М.,
за участі:
секретаря судового засідання - Волощука В. В.,  
представника відповідача-1 - Мельникової І. Г., 
третьої особи - ОСОБА_1 , 
представника третьої особи - Пньова П. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційній інстанції клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі № 500/79/23 за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання незаконними та скасування рішень, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Міністерства освіти і науки України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024,
за касаційною скаргою Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, до якої приєднався ОСОБА_1 , на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024,
за касаційною скаргою Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка на постанову Восьмого апеляційного адміністративного від 19.03.2024, якою відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовом до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка (далі - відповідач-1, Університет), Міністерства освіти і науки України (далі - відповідач-2, Міністерства освіти і науки України), де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (далі - третя особа, ОСОБА_1 ), в якому, з урахування заяв про збільшення позовних вимог, просив:
- визнати незаконним Положення про організаційний комітет з проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, затверджене Вченою радою університету (протоколом № 2 від 27.09.2022) і уведено в дію наказом ректора № 192-р; 
- визнати незаконним Положення про порядок проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, затверджене Вченою радою університету (протоколом № 2 від 27.09.2022) і уведено в дію наказом ректора № 192-р; 
- визнати незаконним Положення про виборчу комісію з проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка (протоколом № 2 від 27.09.2022) і уведено в дію наказом ректора № 192-р; 
- визнати протиправним та скасувати наказ ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка № 192-р від 27.09.2022;
- визнати протиправним і скасувати наказ № 212 від 14.10.2022 «Про організацію виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка», виданий Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка; 
- визнати незаконним та скасувати протокол виборчої комісії з виборів керівника закладу вищої освіти Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка №  6 від 22.12.2022; 
- визнати незаконним та скасувати протокол Організаційного комітету з проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка №   11 від 22.12.2022; 
- визнати незаконним такими, що не відбулись вибори ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, які проведенні 22.12.2022 Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка; 
- визнати незаконним та скасувати протокол засідання Організаційного комітету проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка № 13 від 29.12.2022; 
- визнати незаконним та скасувати протокол виборчої комісії з виборів керівника закладу вищої освіти Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка №  9 від 29.12.2022; 
- визнати незаконними такими, що не відбулись вибори ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, які були проведені 29.12.2022 Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка; 
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України від 16.01.2023 «Про призначення на посаду ректора», яким ОСОБА_1 , доктора філософських наук, професора призначено ректором Тернопільського педагогічного національного університету імені Володимира Гнатюка строком на 5 років з 17.01.2023 до 16.01.2028, як обраного за конкурсом на умовах, викладених в контракті.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 у задоволенні позову відмовлено.
Додатковим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 задоволено заяву представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 500/79/23. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка з організації проведення виборів ректора, що відбулись 29.12.2022 протиправними. Визнано протиправним та скасовано протокол засідання Організаційного комітету проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка № 13 від 29.12.2022. Визнано протиправним та скасовано протокол виборчої комісії з виборів керівника закладу вищої освіти Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка № 9 від 29.12.2022. Визнано такими, що не відбулись вибори ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, які були проведені 29.12.2022 Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства освіти і науки України від 16.01.2023 «Про призначення на посаду ректора», яким ОСОБА_1 призначено ректором Тернопільського педагогічного національного університету імені Володимира Гнатюка строком на 5 років з 17.01.2023 до 16.01.2028. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з бюджетних асигнувань Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 6441,60 грн. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 у справі № 500/79/23 скасовано та прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 23.04.2024 відкрито касаційне провадження за скаргою Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка на постанову Восьмого апеляційного адміністративного від 19.03.2024 про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 500/79/23.
Ухвалою Верховного Суду від 23.04.2024 відкрито касаційне провадження за скаргою Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка на постанову Восьмого апеляційного адміністративного від 19.03.2024 у справі № 500/79/23.
Ухвалою Верховного Суду від 13.05.2024 відкрито касаційне провадження за скаргою Міністерства освіти і науки України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного від 19.03.2024 у справі № 500/79/23.
05.06.2024 та 18.06.2024 до Верховного Суду від позивача надійшли клопотання про зупинення провадження у справі №       500/79/23, обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 призваний на військову службу за призовом по мобілізації на особливий період, відповідно до Указу Президента України від 26.07.2023 №   452/2023 «Про продовження строку загальної мобілізації», і перебуває в зоні бойових дій, що підтверджується витягом із наказу від 05.09.2023 № 237 та довідкою військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2024 № 364. Ураховуючи той факт, що він перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України та забезпечує стримування збройної агресії проти України у період воєнного стану, запровадженого у зв`язку із воєнною агресією російської федерації проти України, на його думку, існують об`єктивні обставини, відповідно до пункту 5 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного суду України (далі - КАС України), що унеможливлюють продовження розгляду справи, та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі. У зв`язку з чим позивач просив зупинити провадження у цій справі до припинення його перебування у складі Збройних Сил України та наголосив на тому, що вирішення цього спору має для нього істотне значення.
Ухвалою Верховного Суду від 22.10.2024 задоволено клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі №    500/79/23. Зупинено касаційні провадження у справі № 500/79/23 (№  К/990/12983/24, № К/990/13388/24, №   К/990/13447/24) за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання незаконними та скасування рішень - до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних сил України. Зобов`язано ОСОБА_2 повідомити про усунення обставин, які стали підставою для зупинення касаційних проваджень у справі № 500/79/23 з долученням копій підтверджуючих документів.
Ухвалою Верховного Суду від 01.11.2024 поновлено касаційні провадження у справі № 500/79/23 (№ К/990/12983/24, №   К/990/13388/24, №      К/990/13447/24) за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання незаконними та скасування рішень. Справу № 500/79/23 призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін на 12.11.2024 о 14 год 30 хв для вирішення клопотань.
Ухвалою Верховного Суду від 12.11.2024 прийнято до касаційного розгляду заяву ОСОБА_1 про приєднання до касаційної скарги Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 у справі №   500/79/23.
У судовому засіданні 12.11.2024 оголошено перерву до 26.11.2024 о 14 год 00 хв, у зв`язку з повітряною тривогою.
Судове засідання 26.11.2024 не відбулося, у зв`язку з тим, що суддя Загороднюк А. Г. знаходився у стані тимчасової непрацездатності з 25.11.2024 по 29.11.2024.
Ухвалою Верховного Суду від 03.12.2024 у справі № 500/79/23 призначено судове засідання на 21.01.2025 о 17 год 00 хв.
Вирішуючи питання про зупинення провадження у цій справі, Суд виходить з такого.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб.
Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 14.03.2022 № 7168, Указом Президента України від 19.04.2022 № 7300, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №   2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 №   573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України 16.11.2022 № 2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023   № 2915-IX та продовжений до теперішнього часу.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону № 389-VIII воєнний стан    це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно зі статтею 16    Закону № 389-VIII за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.
За приписами статті 1 Закону України від 06.12.1991 № 1934-XII «Про Збройні Сили України» (далі - Закон № 1934-XII) Збройні Сили України   це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Структура Збройних Сил України визначається статтею 3 Закону № 1934-XII, відповідно до частини другої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.
Комплектування ж Збройних Сил України визначається статтею 5 Закону № 1934-XII, відповідно до частини першої якої особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною третьою статті 2 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Відповідно до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 05.09.2023 № 237, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Указу Президента України від 26.07.2023 № 452/2023 «Про продовження строку загальної мобілізації», зарахований в команду НОМЕР_1 та направлений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2024, солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 із 06.09.2023.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2024, молодший сержант ОСОБА_2 дійсно перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 від 06.09.2023 по 13.09.2024, та за період служби у військовій частині НОМЕР_1 випадків щодо самовільного залишення військової частини не траплялося.
Згідно з витягом із наказу Міністерства оборони України від 13.09.2024 № 299 молодшого сержанта ОСОБА_2 , водія автомобільного відділення взводу матеріального технічного забезпечення 3 батальйону безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , звільненого з займаної посади і призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 27.08.2024 № 6-РС на посаду інструктора їдальні господарчого взводу роти логістики військової частини НОМЕР_3 , уважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби - АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2024 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, молодший сержант ОСОБА_2 дійсно в періоди з 14.05.2024 по 10.06.2024, з 25.06.2024 по 27.06.2024, з 03.07.2024 по 17.07.2024, з 24.07.2024 по 05.08.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Запорізькій області.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_3 від 04.11.2024 № 45/43 молодший сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_3 з 14.09.2024.
Листом командира військової частини НОМЕР_3 від 20.01.2025 № 24/112 повідомлено Верховний Суд про те, що в задоволенні рапорту молодшого сержанта ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі району бойових дій для участі в судовому засіданні, яке призначено на 21.01.2025 о 17 год 00 хв, відмовлено з огляду з залучення даного військовослужбовця до завдань безпосередньо в районі бойових дій, відповідно забезпечити його явку в судове засідання на даний час не вбачається можливим.
Отже, зазначеними доказами підтверджується факт залучення позивача до   здійснення заходів правового режиму воєнного стану, що у свою чергу спростовує доводи третьої особи про те, що позивачем не наведено жодних спростувань та не надано доказів його перебування у зоні бойових дій та участі у відсічі збройної агресії російської федерації проти України.
Підстави та порядок зупинення провадження в адміністративній справі визначені статтею 236 КАС України, якою передбачені як підстави обов`язкового зупинення провадження у справі, так і випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження у справі. Перелік підстав для зупинення провадження у справі передбачений статтею 236 КАС України є вичерпним.
Згідно з пунктом 5 частини першої   статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Норма пункту 5 частини першої    статті 236 КАС України    може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі    перебування фізичної особи,    яка є    стороною    чи    третьою особою,    яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у    складі    Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції,    до припинення перебування такої фізичної особи у складі    Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.02.2023 у справі № 380/7845/21.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу на правову позицію, викладену в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 9901/173/20, відповідно до якої зупинення провадження у справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд. Залежно від характеру підстав розрізняють два види зупинення провадження у справі: обов`язкове і факультативне. Обов`язкове зупинення провадження у справі передбачене тоді, коли в силу прямої вказівки закону суд зобов`язаний зупинити провадження незалежно від свого розсуду і від розсуду осіб, які беруть участь у справі. Обов`язковими є підстави, передбачені нормами частини першої статті 236 КАС України.
Таким чином, за перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 , тобто у складі Збройних Сил України, колегія суддів повторно перевіривши питання наявності підстав для зупинення провадження у цій справі, ураховуючи відкликання відповідачем-1 клопотань, які слугували поновленню провадження у цій справі, дійшла висновку про наявність підстав для зупинення касаційних проваджень у цій справі до припинення перебування позивача у складі Збройних сил України, що переведені на воєнний стан.
Щодо клопотання третьої особи про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024, Верховний Суд зазначає, що у цій справі спір вирішено в апеляційній інстанції та рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили. При цьому колегія суддів зазначає, що зупинення дії судового рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, може застосовуватися лише у виключних випадках. До того ж, Верховний Суд у цій справі вже дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим питання про зупинення дії оскаржуваного рішення у даному випадку не розглядається.
При цьому, норми КАС України не забороняють вирішити питання про зупинення дії оскаржуваного судового рішення й на подальших етапах касаційного провадження при наявності вагомих причин у суду касаційної інстанції для втручання у стадію виконання судового рішення, яке набуло законної сили (ухвали Верховного Суду від 28.10.2024 у справі №   200/4975/22, від 05.11.2024 у справі № 640/13908/20).  
Керуючись статтями 236, 248, 256 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі №   500/79/23 задовольнити.
Зупинити касаційні провадження у справі № 500/79/23 (№ К/990/12983/24, №   К/990/13388/24, №  К/990/13447/24) за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання незаконними та скасування рішень - до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.
Зобов`язати ОСОБА_2 повідомити про усунення обставин, які стали підставою для зупинення касаційних проваджень у справі № 500/79/23 з долученням копій підтверджуючих документів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає. 
Повний текст ухвали складено 27.01.2025.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко
А.Г. Загороднюк ,
Н.М. Мартинюк
Судді Верховного Суду