УХВАЛА

04 березня 2025 року 
м. Київ
справа №420/23319/24
адміністративне провадження №К/990/47762/24
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шарапи В.М., розглянувши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зупинення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024 у справі №420/23319/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:
1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі періодів роботи з 01.08.1983 по 06.08.1984 на посаді лікаря-інтерна анестезіологічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради, з 01.08.1984 по 22.08.1985 - на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога Комунального некомерційного підприємства "Татарбунарська центральна районна лікарня" Татарбунарської міської ради, з 24.08.1985 по 01.10.1986 - на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога Комунального некомерційного підприємства "Кілійська багатопрофільна лікарня" Кілійської міської ради, з 02.10.1986 по 31.08.1990 та з 01.08.1992 по 29.02.2024 - на посадах лікаря анестезіолога-реаніматолога та лікаря-анестезіолога Комунального некомерційного підприємства "Вильківська міська лікарня" Вилківської міської ради;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі:
- з дати призначення пенсії з 10.12.2019 - періоди роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради на посаді лікаря-інтерна анестезіологічного відділення з 01.08.1983 по 06.08.1984, у Комунальному некомерційному підприємстві "Татарбунарська центральна районна лікарня" Татарбунарської міської ради на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога з 01.08.1984 по 22.08.1985, у Комунальному некомерційному підприємстві "Кілійська багатопрофільна лікарня" Кілійської міської ради на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога з 24.08.1985 по 01.10.1986, у Комунальному некомерційному підприємстві "Вильківська міська лікарня" Вилківської міської ради на посадах лікаря анестезіолога-реаніматолога та лікаря-анестезіолога з 02.10.1986 по 31.08.1990 та з 01.08.1992 по 31.01.2020;
- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2022- період роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Вильківська міська лікарня" Вилківської міської ради на посаді лікаря-анестезіолога з 01.02.2020 по 28.02.2022;
- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2024 - період роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Вильківська міська лікарня" Вилківської міської ради на посаді лікаря-анестезіолога з 01.03.2022 по 28.02.2024;
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії та одноразової грошової допомоги у вигляді 10 пенсій та здійснити їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Одеський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 18.09.2024 позов задовольнив частково.
Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі періодів роботи з 01.08.1983 по 06.08.1984 на посаді лікаря-інтерна анестезіологічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради, з 01.08.1984 по 22.08.1985 - на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога Комунального некомерційного підприємства "Татарбунарська центральна районна лікарня" Татарбунарської міської ради, з 24.08.1985 по 01.10.1986 - на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога Комунального некомерційного підприємства "Кілійська багатопрофільна лікарня" Кілійської міської ради, з 02.10.1986 по 31.08.1990 та з 01.08.1992 по 29.02.2024 - на посадах лікаря анестезіолога-реаніматолога та лікаря-анестезіолога Комунального некомерційного підприємства "Вильківська міська лікарня" Вилківської міської ради;
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі:
- з дати призначення пенсії з 10.12.2019 - періоди роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради на посаді лікаря-інтерна анестезіологічного відділення з 01.08.1983 по 06.08.1984, у Комунальному некомерційному підприємстві "Татарбунарська центральна районна лікарня" Татарбунарської міської ради на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога з 01.08.1984 по 22.08.1985, у Комунальному некомерційному підприємстві "Кілійська багатопрофільна лікарня" Кілійської міської ради на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога з 24.08.1985 по 01.10.1986, у Комунальному некомерційному підприємстві "Вильківська міська лікарня" Вилківської міської ради на посадах лікаря анестезіолога-реаніматолога та лікаря-анестезіолога з 02.10.1986 по 31.08.1990 та з 01.08.1992 по 31.01.2020;
- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2022- період роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Вильківська міська лікарня" Вилківської міської ради на посаді лікаря-анестезіолога з 01.02.2020 по 28.02.2022;
- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2024 - період роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Вильківська міська лікарня" Вилківської міської ради на посаді лікаря-анестезіолога з 01.03.2022 по 28.02.2024;
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 та її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
За результатом апеляційного провадження, П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 14.11.2024 скасував вказане вище судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині ухвалив нове, яким позовні вимоги задовольнив. 
Абзац 7 резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 постановив викласти у наступній редакції:
"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, код ЄДРПОУ 20987385) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок розміру пенсії та одноразової грошової допомоги у вигляді 10 пенсій та здійснити їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум".
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 - залишив без змін. 
На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 11.12.2024 надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (направлена поштовим зв`язком 04.12.2024), в якій скаржник просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2024, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Крім того, у касаційній скарзі відповідач також заявив клопотання, де просить зупинити виконання оскаржуваних судових рішень.
Верховний Суд своєю ухвалою від 21.01.2025 відкрив касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою та, серед іншого, встановив десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання заперечень щодо поданого скаржником клопотання.
Позивач направив через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний Суд» такі заперечення, де просить відмовити у задоволенні згаданого клопотання.
Оцінюючи доводи скаржника, предмет спору та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність клопотання. При цьому Суд вважає за необхідне наголосити на наступному.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 340 КАС України, суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, які оскаржуються.
Згідно з частинами 1, 2 статті 375 КАС України, суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
Разом з тим, статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Отже, розгляд питання про зупинення виконання (дії) оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з дією та виконанням оскаржуваних судових рішень.
Верховний Суд звертає увагу, що клопотання про зупинення дії або виконання судового рішення має бути вмотивованим, містити підстави для такого зупинення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
При цьому застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави вагомими та доведеними, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи), на користь якої таке рішення постановлене, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.
Варто наголосити, що сама по собі незгода скаржника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його дії, оскільки перевірка правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і дотримання норм процесуального права здійснюється судом касаційної інстанції лише під час касаційного перегляду справи з дотриманням визначеної КАС України процедури і процесуальних гарантій учасників справи.
Касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними.
Крім того, Верховний Суд враховує те, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (див. mutatis mutandis рішення у справі "Шмалько проти України" (Shmalko v. Ukraine) від 20.07.2004, N 60750/00, § 43)).
Як наслідок, розглянувши клопотання скаржника, Верховний Суд відхиляє таке у зв`язку із його необґрунтованістю та безпідставністю, позаяк аналіз матеріалів касаційної скарги дає підстави для висновку, що зазначене клопотання не містить мотивів, які б в розумінні наведених законодавчих приписів могли б слугувати підставою для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, а тому, у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.
Керуючись статтями 340, 375 КАС України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зупинення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024 у справі №420/23319/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

В.М. Шарапа,
Суддя Верховного Суду