ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/628/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. (головуючий), Білоуса В.В., Картере В.І.,
за участю секретаря судового засідання Громак В.О.,

учасники справи:
боржник - Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз",
представник боржника - не з`явився, 
розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Ковальчук М.М., 
представник арбітражного керуючого - Ніколаєнко Д.В., адвокат,
кредитори - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вороб'ївське Агро",
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Іскра",
Товариство з обмеженою відповідальністю "Алгей Агростандарт",
Приватне підприємство "Менське-Агро",
Сільськогосподарський виробничий кооператив "Чернацьке",
представник кредиторів - Круш Я.О., адвокат (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
кредитори - Приватне акціонерне товариство "Івано-Франківський м`ясокомбінат",
Товариство з обмеженою відповідальністю "Райз-Прикарпаття",
Дочірнє підприємство  "Рідний край" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова фірма "Левада",
представник кредиторів - Білан Н.М., адвокат (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
кредитори - Товариство з обмеженою відповідальністю "Червона Толока",
Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Підрудянське",
Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Мелені",
Селянське (фермерське) господарство "Зоря",
представник кредиторів - Приходько І.С., адвокат,
кредитори - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Україна",
Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз-Агро-Пром",
Приватне підприємство "Агротал",
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс Немерів",
Товариство з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна компанія Агротех",
представник кредиторів - Барішевський О.В., адвокат,
кредитор - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний Банк України",
представник кредитора - Орендівський В.І., адвокат,  
кредитор - Національний Банк України,
представник кредитора - Пасацька В.В. (в порядку самопредставництва),

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна компанія Агротех"

на ухвалу Господарського суду м. Києва (в частині відхилення грошових вимог ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех") 
від 17.04.2024
у складі судді: Омельченко Л.В.,
та постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 07.10.2024
у складі колегії суддів: Пантелієнка В.О. (головуючий), Доманської М.Л., Поліщука В.Ю.

у справі за заявою
Акціонерного товариства "Альфа-Банк", як правонаступника АТ "Укрсоцбанк"
до Приватного акціонерного товариства  "Компанія "Райз"
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи

1. Акціонерне товариство "Альфа-Банк" як правонаступник АТ "Укрсоцбанк" (в подальшому змінено назву на АТ "Сенс Банк") звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" (далі - ПрАТ "Компанія "Райз", боржник) у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 у справі № 910/628/20, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Компанія "Райз";
визнані грошові вимоги АТ "Альфа-Банк" до ПрАТ "Компанія "Райз"  в розмірі 202  070  056,90 грн.;
введено мораторій на задоволення вимог кредиторів;
введено процедуру розпорядження майном ПрАТ "Компанія "Райз";
призначено розпорядником майна ПрАТ "Компанія "Райз" арбітражного керуючого Костіна Сергія Олексійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 54 від 08.02.2013), інше.

3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 у справі №910/628/20 в частині призначення розпорядником майна ПрАТ "Компанія Райз" арбітражного керуючого Костіна Сергія Олексійовича - скасовано.
Призначено розпорядником майна ПрАТ "Компанія Райз" арбітражного керуючого Ковальчука Миколу Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №62 від 01.02.2013).

4. 06.04.2020 до місцевого суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна компанія Агротех" (далі - ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех", кредитор) надійшла заява про визнання грошових вимог у сумі 298  050,00 грн. до боржника, відносно якого порушено провадження у справі про банкрутство.

5. На підтвердження заявлених грошових вимог кредитором було надано до місцевого суду копії Договору № АТ-16/02-17 поставки запасних частин до транспортних засобів від 16.02.2017, Додатку № 1 від 16.02.2017 (Специфікація) до Договору поставки запасних частин до транспортних засобів № АТ-16/02-17 від 16.02.2017, видаткової накладної № 146 від 16.02.2017, оригінал Довідки № 61/2020 про наявність заборгованості від 31.03.2020. 

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції 

6. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 у справі №910/628/20, зокрема, відмовлено у визнанні кредитором боржника ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" на суму 298  050,00 грн.

7. Під час розгляду заяви ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" господарським судом першої інстанції встановлені такі обставини :

7.1. 16.02.2017 ПрАТ "Компанія "Райз" (покупець) та ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" (постачальник) було укладено Договір № АТ-16/02-17 поставки запасних частин до транспортних засобів, відповідно до п.п.1.1, 1.4, 2.1, 2.2, 3.4 якого, постачальник (кредитор) зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити запасні частини до транспортних засобів (товар). Загальна кількість товару, його номенклатура, одиниця виміру та ціна товару, визначаються сторонами у Специфікації (-ціях), що є додатком (-ами) до цього Договору. Поставка товару за цим Договором здійснюється у строки: 7 робочих днів. Умови поставки товару: EXW згідно правил «Інкотермс» (в редакції 2010 року). Покупець проводить розрахунок за фактично поставлений товар протягом 1-го календарного року з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарно-супровідної документації на відповідну партію товару, що свідчить про факт поставки.

7.2. У відповідності до умов, викладених у Додатку № 1 від 16.02.2017 (Специфікація) до Договору поставки запасних частин до транспортних засобів №АТ-16/02-17 від 16.02.2017, покупець - ПрАТ "Компанія "Райз" був зобов`язаний оплатити товар (колінвал марки 3А6Д-49 (б/у)) в кількості одна штука за ціною 298 080,00 грн.

7.3. Постачальник - ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" свої зобов`язання за Договором поставки № АТ-16/02-17 від 16.02.2017 виконав, поставивши запчастини відповідно до Специфікації, наведеної у Додатку № 1 від 16.02.2017, що підтверджується видатковою накладною № 146 від 16.02.2017.

7.4. Покупець (ПрАТ "Компанія "Райз") свої зобов`язання за договором не виконав, товар покупцю не оплатив.

7.5. 16.11.2017 між ПрАТ "Компанія "Райз" та ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" було укладено Угоду про розірвання Договору поставки запасних частин до транспортних засобів № АТ-16/02-17 від 16.02.2017, відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання Договору поставки № АТ-16/02-17 від 16.02.2017 з усіма додатками до нього. 

7.6. Відповідно до п.2 цієї Угоди, ПрАТ "Компанія "Райз" зобов`язалось повернути на поточний рахунок ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" кошти у розмірі 298  080,00 грн., які було отримано в рахунок попередньої оплати, протягом 10-ти робочих днів з моменту набрання чинності цієї Угоди.

7.7. Угода про розірвання Договору поставки запасних частин до транспортних засобів № АТ-16/02-17 від 16.02.2017 виконана не була, кошти у розмірі 298  080,00 грн. боржником не повернуто.

7.8. ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" було надано місцевому суду оригінал Довідки № 61/2020 про наявність заборгованості від 31.03.2020. 

8. Судом першої інстанції  також встановлено:

8.1. На момент виникнення вимог, заявлених до боржника у справі №910/628/20, ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" було юридичною особою, разом з якою боржник перебував під контролем третьої особи - кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також річною інформацією емітента цінних паперів ПрАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки. Крім того, іноземна юридична особа "Ukrlandfarming PLC", ПрАТ "Райз-Максимко" "Український дистрибуційний центр" є юридичними особами, що здійснюють контроль над боржником, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також Річною інформацією емітента цінних паперів ПАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

8.2. Копія видаткової накладної, яка була подана ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" із заявою про визнання грошових вимог, не містить обов`язкових реквізитів, а саме: відсутнє прізвище, посада особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; відсутні інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Кредитор оригінали документів місцевому суду для огляду не надавав. 

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

9. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 по справі №910/628/20 в частині відмови у визнанні кредитором боржника ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" на суму 298  050,00 грн. залишено без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна компанія Агротех" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 (в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" у сумі 302  254,00 грн.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 у справі № 910/628/20, з вимогою в оскарженій частині прийняти нове судове рішення, яким визнати кредиторські вимоги ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" у сумі 302  254,00 грн. (4  204,00 грн. - перша черга (судовий збір), 298  050,00 грн.- четверта черга (основний борг)) до боржника.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 910/628/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Картере В.І., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.11.2024.
12. Ухвалою Верховного Суду від 28.11.2024 відкрито касаційне провадження у справі № 910/628/20 за касаційною скаргою ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024.
Засідання суду призначено на 27.01.2025, про що повідомлено всіх учасників справи.

13. 11.12.2024 до Верховного Суду від Національного Банку України надійшов відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника, з вимогою оскаржені судові рішення залишити без змін.

14. 03.01.2025, 20.01.2025 та 21.01.2025 засобами електронного зв`язку на адресу Касаційного господарського суду від Головного управління ДПС у Закарпатській області, Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський м`ясокомбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Прикарпаття", Дочірнього підприємства "Рідний край" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова фірма "Левада", Приватного підприємства "Менське-Агро", Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Чернацьке", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вороб`ївське-Агро", Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгей Агростандарт", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра" надійшли заяви про проведення судових засідань у справі № 910/628/20  в режимі відеоконференції.
15. Ухвалою Верховного Суду від 27.01.2025 подані заяви про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
Ухвалено проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.

16. 27.01.2025 у судовому засіданні оголошено перерву, наступне засідання суду призначено на 03.02.2025, про що повідомлено всіх учасників справи.

17. В судовому засіданні 03.02.2025 представник ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" (в залі суду) повністю підтримав вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній, просив Верховний Суд ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 (в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех") та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 у справі № 910/628/20, з вимогою в оскарженій частині прийняти нове судове рішення, яким визнати кредиторські вимоги ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" у сумі 302  254,00 грн. (4  204,00 грн. - перша черга (судовий збір), 298  050,00 грн.- четверта черга (основний борг)) до боржника.

18. Представники Національного Банку України та АТ "Державний експортно-імпортний банк України" проти вимог скаржника заперечили з підстав викладених у відзивах, просили оскаржені судові рішення залишити без змін.

19. Представники інших кредиторів ПрАТ "Компанія "Райз", а також розпорядника майна боржника, що були присутні в судовому засіданні 03.02.2025, надали пояснення щодо доводів та вимог касаційної скарги, а також щодо оскаржуваних судових рішень.

20. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 28.10.2024 № 740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 29.10.2024 № 4024-IX), Верховний Суд розглядає справу № 910/628/20 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
(ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех")

21. В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилався на положення п. 1 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначив про застосування судами попередніх інстанцій положень ст. ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" без врахування ряду правових висновків Верховного Суду викладених у постанові від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, у постанові від 23.09.2021 у справі №910/866/20, у постанові від 01.08.2024 у справі № 903/1199/23, постанові від 18.04.2024 у справі № 921/644/21.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

22. Відповідно до вимог статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

24. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

25. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

26. Враховуючи встановлені приписами статті 300 ГПК України межі перегляду справі судом касаційної інстанції, виходячи зі змісту доводів та вимог касаційної скарги ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех", предметом касаційного перегляду є оскаржені судові рішення (ухвала Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 (в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" у сумі 302  254,00 грн.) та постанова Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024) у справі № 910/628/20 в частинах щодо результатів розгляду грошових вимог ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех".

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції 

27. За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

28. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

29. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником; надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). 

30. Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18; від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20);

31. Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.

32. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі                            № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі                       № 908/2189/17.
33. Така судова практика є сталою при застосуванні статей 45-47 КУзПБ, якими врегульовано порядок звернення кредиторів із заявами з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

34. Поряд з цим, у питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії колегія суддів враховує усталені правові висновки Верховного Суду, що полягають у такому: 

35. У попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. 

36. Заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. Отже, у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови від 26.02.2019 у справі № 908/710/18 від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 12.10.2021 у справі № 01/1494 (14- 01/1494));

37. Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. 

38. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі №922/1014/18).

39. Предметом касаційного перегляду в цьому випадку, є правомірність відхилення грошових вимог судами першої та апеляційної інстанції ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" у розмірі 298  050,00 грн.

40. Грошові вимоги ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" ґрунтуються на Договорі поставки запасних частин до транспортних засобів №АТ-16/02-17 від 16.02.2017.

41. У підтвердження грошових вимог заявником надано суду копії Договору №АТ-16/02-17 поставки запасних частин до транспортних засобів від 16.02.2017, Додатку №1 від 16.02.2017 (Специфікація) до Договору поставки запасних частин до транспортних засобів №АТ-16/02-17 від 16.02.2017, видаткової накладної № 146 від 16.02.2017, оригінал Довідки № 61/2020 про наявність заборгованості від 31.03.2020. 

42. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

43. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

44. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

45. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

46. Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

47. За приписами статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

48. Отже, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.

49. Судами попередніх інстанцій встановлено, що копія видаткової накладної, яка була подана ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" із заявою про визнання грошових вимог, не містить обов`язкових реквізитів, а саме: відсутнє прізвище, посада особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; відсутні інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

50. Згідно зі статтею 1 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

51. Відповідно до положень частин першої та другої статті 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

52. Відповідно до пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи для надання їх юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа, код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному та вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинних документів. 

53. У пункті 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

54. Верховний Суд наголошує, що при оцінці наслідків господарських операцій суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов подання/неподання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів сторін має дослідити фактичні правовідносини учасників господарських операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

55. Наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій

56. З огляду на викладене, з метою підтвердження реальності спірних господарських операцій у даній справі, судам попередніх інстанцій необхідно було дослідити не лише наявність відповідних первинних документів, їх форму та зміст, але й встановити обставини щодо руху цього товару від виробника або від первісного продавця; яким чином та за яких умов цей товар транспортувався, зокрема, від виробника або від первісного продавця; наявність у контрагентів умов для здійснення господарської діяльності на момент укладення і вчинення спірних правочинів.

57. Втім, відхиляючи грошові вимоги ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех" (пункт 8 цієї Постанови), суд першої інстанції не дослідив умов Договору № АТ-16/02-17 поставки запасних частин до транспортних засобів від 16.02.2017 щодо порядку поставки товару, його оплати, а також умови розірвання такого договору, не встановив реальність господарської операції з поставки товару. Посилаючись на наявність Угоди про розірвання Договору поставки запасних частин до транспортних засобів № АТ-16/02-17 від 16.02.2017, укладеною 16.11.2017, не дослідив її умови,  а також, з врахуванням умов оплати товару за договором поставки, не встановив фактичних (реальних) обставин здійснення боржником передплати, а також вчинення сторонами наслідків розірвання договору в частині повернення товару.  

58. Втім, суд апеляційної інстанції, враховуючи повноваження визначені процесуальним законом, означених недоліків не усунув, повторний перегляд справи не здійсним, документи у підтвердження встановлених судом першої інстанції, з урахуванням доводів учасників справи, не дослідив.

59. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

60. Отже колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанції було порушено статтю 86 ГПК України щодо надання належної оцінки доказам у справі, як кожному окремо, так і їх сукупності, що призвело до передчасності висновків судів про відхилення грошових вимог заявника, оскільки судами допущено неповне з`ясування фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а доводи касаційної скарги про необґрунтоване відхилення грошових вимог у цій справі знайшли своє часткове  підтвердження.

61. Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості, в силу положень статті 300 ГПК України, з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, тому постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

62. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

63. Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, оцінити правомірність вимог заявника, надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів, а отже, і встановити обставини щодо наявності або, навпаки, відсутності підстав для визнання грошових вимог заявника. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 ГПК України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а прийняті у справі постанова та рішення судів попередніх інстанцій - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розподіл судових витрат
64. Оскільки в цьому випадку справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна компанія Агротех" - задовольнити частково. 

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва (в частині відхилення грошових вимог ТОВ "Дистрибуційна компанія Агротех") від 17.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 у справі № 910/628/20 - скасувати.

3. Справу № 910/628/20 (в скасованій частині) передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В.Я. Погребняк

Судді                                                                                                    В.В. Білоус

                                                                                                    В.І. Картере