УХВАЛА

13 січня 2025 року 
м. Київ

cправа №  921/2/21(921/744/21) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МАММОН» 
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2024

у справі № 921/2/21(921/744/21)

за позовом Приватного підприємства "Да-Руся"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАММОН", 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , 
про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки і нерухомого майна та визнання права власності
та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Публічного акціонерного товариства "Тернопільський електромеханічний завод" в особі ліквідатора Шимечка А.Я.
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАММОН", 
про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки і нерухомого майна та визнання  права власності

в межах справи №921/2/21
про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Тернопільський електромеханічний завод"

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/2/21 про банкрутство ПАТ «Тернопільський електромеханічний завод», відкрита ухвалою суду від 14.07.2021.
Постановою Господарського суду Тернопільської області від 20.07.2022 у цій справі припинено процедуру розпорядження майном боржника; ПАТ «Тернопільський електромеханічний завод» визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру, а ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Шимечка А.Я.
ПрАТ «Да-Руся» подало до Господарського суду Тернопільської області 15.11.2021 позовну заяву до ТОВ «Маммон» про витребування з чужого незаконного володіння будівлі складської дільниці № 2, загальною площею 1122,4 кв.м., що знаходяться у м. Тернополі по вул. Полковника Нечая, 25Б та земельної ділянки загальною площею 0,2315 га за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості з кадастровим номером 6110100000:02:01:0050, що розташована у м.Тернополі по вул. Полковника Нечая, 25.
07.02.2022 ПАТ «Тернопільський електромеханічний завод» в особі ліквідатора Шимечка А.Я. подав заяву як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору з аналогічними позовними вимогами до того ж відповідача - ТОВ «Маммон» про витребування з чужого незаконного володіння будівлі складської дільниці № 2, загальною площею 1122,4 кв.м., що знаходяться у м. Тернополі по вул. Полковника Нечая, 25Б та земельної ділянки загальною площею 0,2315 га за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості з кадастровим номером 6110100000:02:01:0050, що розташована у м.Тернополі по вул. Полковника Нечая, 25. 
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 31.05.2023 у справі №921/2/21(921/744/21) відмовлено у задоволенні позовних вимог первісного позивача так і третьої особи із самостійними вимогами до відповідача.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2024 рішення Господарського Тернопільської області від 31.05.2023 у справі №921/2/21(921/744/21) скасовано в частині відмови у позові про витребування об`єктів нерухомого майна. У цій частині прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння ТОВ «Маммон» (код ЄДРПОУ: 43181472, адреса: 46003, м.Тернопіль, вул. Полковника Нечая, 25) на користь ПАТ «Тернопільський електромеханічний завод» (код ЄДРПОУ: 01267917, адреса: 46003, м. Тернопіль, вул. Полковника Нечая, 25) таке нерухоме майно:
- будівлю складальної дільниці № 2 загальною площею 1 122,4 кв.м., що розташована: у м. Тернополі по вул. Полковника Нечая, 25а;
- земельну ділянку, кадастровий номер: 6110100000:02:01:0050, площею 0,2315 га, що розташована у м. Тернополі, вул. Полковника Нечая,;
В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «МАММОН» (підписана адвокатом Магдич О.О.) на постанову   Західного   апеляційного господарського суду від 22.02.2024   у справі №921/2/21(921/744/21), в якій скаржник просить суд скасувати вказану постанову, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.05.2023 у справі №921/2/21(921/744/21) залишити в силі. Також скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №921/2/21(921/744/21) визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 15.11.2024.
19.11.2024 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення проти відкриття касаційного оскарження, в яких він просить відмовити ТОВ «МАММОН» у відкритті касаційного провадження, оскільки скаржником не сплачено судовий збір у повному обсязі, а клопотання про поновлення строку є необґрунтованим. 
Ухвалою Верховного Суду від 26.11.2024, зокрема:
- визнано неповажними аргументи клопотання ТОВ «МАММОН»  про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного  апеляційного господарського суду від 22.02.2024  у справі №921/2/21(921/744/21);
- касаційну скаргу ТОВ «МАММОН» на постанову  Західного  апеляційного господарського суду від 22.02.2024 у справі №921/2/21(921/744/21) залишено без руху.
- надано ТОВ «МАММОН» строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху у такий спосіб:
- навести інші поважні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження та подати до суду належні докази поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження;
- зазначити конкретні підстави касаційного оскарження, викладені у пункті 5 частини другої статті 290 ГПК України, на яких подається касаційна скарга з їх належним обґрунтуванням;
- надати суду оригінал документа про сплату судового збору на суму 43 622,29 грн;
- уточнити дату судового рішення, яке скаржник просить залишити в силі.
З довідки про доставку документа в кабінет Електронного суду, роздрукованої з автоматизованої системи документообігу суду КП "ДСС", вбачається, що "документ в електронному вигляді: (ЄДРСР) ст. 292 ГПК (3 ЕЦП суддів) Ухвала  ВС про залишення касаційної скарги без руху від 26.11.2024 у справі № 921/2/21(921/744/21) (суддя Жуков С.В.) надіслано в Електронний кабінет одержувача: Магдич Ольга Олександрівна. Документ доставлено в Електронний кабінет одержувача: 27.11.24 19:20.".
Відповідно до частини 7 статті 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Таким чином ухвала Верховного Суду від 26.11.2024 про залишення без руху касаційної скарги вважається врученою ТОВ «МАММОН» 28.11.2024, а отже строк на усунення недоліків касаційної скарги сплив 09.12.2024.
24.12.2024 ТОВ «МАММОН» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2024 у справі №921/2/21(921/744/21) в новій редакції (підписана керівником ТОВ «МАММОН» Угрин Л.А.), до якої також додано клопотання про поновлення строку на оскарження вказаного судового рішення в новій редакції, клопотання про відстрочення сплати судового збору.
У касаційній скарзі в новій редакції скаржником зазначено конкретні підстави касаційного оскарження, викладені у пункті 5 частини другої статті 290 ГПК України, на яких подається касаційна скарга з їх належним обґрунтуванням, а в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2024 у справі №921/2/21(921/744/21) скаржником наведено поважні підстави для поновлення такого строку.
11.01.2025 до Верховного Суду від ТОВ «МАММОН» надійшло клопотання про долучення обґрунтування відстрочення сплати судового збору, в якому скаржник заявляє клопотання про поновлення строку на подання зазначених процесуальних документів, у зв`язку з тим, що на сьогодні в країні введено військовий стан, а у зв`язку з пошкодження енергетичних об`єктів часто відсутня електроенергія. У зв`язку з цим, мережа інтернет не працює, сервери не працюють, комп`ютери не працюють і усе це високотехнічне обладнання потрібно запустити одночасно для коректної роботи «судового електронного кабінету», а так як перебої відбуваються у різних областях країни та у містах різні графіки планових відключень та позапланових ремонтних усунень, то у період частих прильотів з 24.11.2024 по 25.12.2024 було неможливо запустити електронний судовий кабінет. В зазначений період медіа ресурси та офіційні джерела повідомляли про пошкодження електромереж, що підтверджується листом АТ «Тернопільобленерго», який додано до клопотання.
Відповідно до вимог частин першої, четвертої, п`ятої та шостої статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Беручи до уваги доводи заяви про поновлення строку на подання процесуальних документів, які фактично є усуненням недоліків касаційної скарги, виходячи з положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визнала наведені скаржником підстави для поновлення строку на усунення недоліків касаційної скарги поважними та дійшла висновку про поновлення пропущеного процесуального строку на усунення недоліків касаційної скарги.
Крім того, скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, у якому скаржник посилається на ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 129 Конституції України та вказує, що ТОВ «Маммон» не здійснює жодної господарської діяльності з 2021 року по даний час. На підприємстві відсутній обіг грошових коштів та відсутні активи, за рахунок яких Товариство могло б сплатити судовий збір. Фактично сплачені касатором згідно платіжної інструкції № 32 від 11.10.2024 року 9 924,00 грн судового збору (документ долучений до первинної редакції касаційної скарги) є коштами, які власниця Товариства ОСОБА_2 сплатила за рахунок власних заощаджень. Сума доплати судового збору в розмірі 43 622,29 грн є неспіврозмірна із платіжездатністю ТОВ «Маммон» та її власниці ОСОБА_2 . Відповідно до довідки про фінансовий стан ТОВ «Маммон» № 3 від 23.12.2024, що долучається, непокритий збиток Товариства на даний час становить 171 000 грн. Поповнення активів та оборотних коштів не проводилось. На балансі ТОВ «Маммон» відсутні будь-які матеріальні активи.
Водночас, розглянувши подане клопотання про відстрочення сплати судового збору, Верховний Суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (п. 2 ч. 1 ст.163 ГПК України).
Відтак, за подання касаційної скарги на постанову Західного   апеляційного господарського суду від 22.02.2024   у справі №921/2/21(921/744/21) скаржнику належало сплатити судовий збір у сумі 66     932,86 грн (2 231 095,40 грн * 1,5 % * 200 %).
Оскільки касаційна скарга подана в електронній формі - через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору за подання касаційної скарги із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження його ставки становить 53     546,29 грн (66 932,86 грн х 0,8).
Проте, скаржником за платіжною інструкцією №0.0.4000852287.1 від 12.11.2024 сплачено лише 9 924,00 грн, тобто на 43     622,29 грн менше від суми судового збору, що підлягає сплаті у цьому випадку.
Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник мав доплатити судовий збір в сумі 43 622,29 грн.
Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.
Суд касаційної інстанції зазначає, що наведеними правовими нормами статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору.
Виходячи з положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд наділений правом відстрочення, зменшення та звільнення від сплати судового збору:
1) за клопотанням фізичних осіб, тільки за наявності певних умов, або
2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").
Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади. Отже, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів на рахунку, запровадженням воєнного стану, складністю фінансування, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.
З огляду на викладене та враховуючи відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання ТОВ «МАММОН» про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної на постанову Західного  апеляційного господарського суду від 22.02.2024  у справі №921/2/21(921/744/21), а відтак, у задоволенні необхідно відмовити.
Крім того, скаржником не наведено підстав, які б підтверджували можливість сплати судового збору протягом визначеного законом процесуальним строку розгляду касаційної скарги до ухвалення рішення у справі.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.10.2023 у справі №910/10939/22, вирішуючи питання щодо наслідків відмови суду в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, висловленого в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, дійшла висновку, що прийнявши рішення про відмову у звільненні від сплати судового збору, суд має постановити ухвалу про залишення скарги без руху, направити її заявнику та переконатись, що він отримав цю ухвалу і має розумний строк для сплати судового збору та подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору.
З огляду на викладене, враховуючи, що скаржник скористався правом на усунення недоліків касаційної скарги, однак документів, що підтверджують доплату судового збору у встановлених порядку і розмірі не надав, натомість заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, у задоволенні якого відмовлено, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга ТОВ «МАММОН» залишається без руху для надання скаржнику строку для усунення недоліків.
При цьому, необхідно зазначити, що скаржником також не уточнено дату судового рішення, яке скаржник просить залишити в силі.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинні бути зазначені судові рішення, що оскаржуються.
Так в тексті касаційної скарги та в її прохальній частинах скаржник зазначає, що датою рішення Господарського суду Тернопільської області, яке він просить залишити в силі є від 30.05.2023.
Водночас, оскаржуваною постановою Західного   апеляційного господарського суду від 22.02.2024   у справі №921/2/21(921/744/21) було переглянуто рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.05.2024.
Суд зазначає, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію про те, які судові рішення оскаржуються і про те, у якій саме справі. Оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, суд звертає увагу скаржника на необхідність уточнення дати рішення Господарського суду Тернопільської області, яке він просить залишити в силі.
Згідно з частиною 2 статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Відповідно частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 119, 174, 234, 235, 288, 290, 291 292 Господарського процесуального кодексу України, статті 4 Закону України "Про судовий збір", Суд, -
УХВАЛИВ:
1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «МАММОН» строк на усунення недоліків касаційної скарги у справі №921/2/21(921/744/21).

2. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «МАММОН» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову  Західного  апеляційного господарського суду від 22.02.2024  у справі №921/2/21(921/744/21).

3. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАММОН» на постанову  Західного  апеляційного господарського суду від 22.02.2024  у справі №921/2/21(921/744/21) залишити без руху.

4. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «МАММОН» строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

5. Товариству з обмеженою відповідальністю «МАММОН» усунути недоліки, встановлені в цій ухвалі у такий спосіб:
- надати суду оригінал документа про сплату судового збору на суму 43 622,29 грн;
- уточнити дату судового рішення, яке скаржник просить залишити в силі.
6. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «МАММОН», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                         C.В. Жуков

Судді                                                                                                   В.І. Картере

                                                                                                          К.М. Огороднік