ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року 
м. Київ

справа № 580/7000/21
адміністративні провадження № К/990/17949/24, К/990/16601/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Бившевої Л.І., 
 
розглянувши в порядку письмового провадження справу №580/7000/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Презента Преміум» до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито 
за касаційними скаргами Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 (суддя Рідзель О.А.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024 (головуючий суддя Сорочко Є.О., судді: Коротких А.Ю., Чаку Є.В.),
В С Т А Н О В И В :
У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Презента Преміум» (далі також - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі також -  відповідач 1), Державної податкової служби України (далі також -  відповідач 2), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача 1:
від 05.01.2021 №2295463/42253886;  №2295462/42253886; №2295471/42253886; №2295470/42253886; №2295473/42253886; №2295467/42253886; №2295468/42253886; №2295472/42253886; №2295465/42253886; №2295466/42253886; №2295464/42253886; №2295474/42253886; №2295477/42253886; №2295475/42253886; №2295469/42253886; №2295476/42253886;
від 01.02.2021 №2363194/42253886; №2363193/42253886; №2363177/42253886; №2363184/42253886; №2363188/42253886; №2363175/42253886; №2363187/42253886; №2363183/42253886; №2363171/42253886; №2363186/42253886; №2363169/42253886; №2363190/42253886; №2363191/42253886; №2363185/42253886; №2363170/42253886; №2363174/42253886; №2363180/42253886; №2363189/42253886; №2363173/42253886; №2363182/42253886; №2363178/42253886; №2363179/42253886; №2363176/42253886; №2363181/42253886; №2363172/42253886; №2363192/42253886;
від 09.02.2021 №2390515/42253886; №2390525/42253886; №2390524/42253886; №2390530/42253886; №2390522/42253886; №2390518/42253886; №2390516/42253886; №2390517/42253886; №2390529/42253886; №2390527/42253886; №2390523/42253886; №2390526/42253886; №2390521/42253886; №2390528/42253886; №2390519/42253886; №2390514/42253886; №2390520/42253886; №2390512/42253886; №2390513/42253886; №2390503/42253886; №2390501/42253886; №2390498/42253886; №2390500/42253886; №2390499/42253886; №2390505/42253886; №2390504/42253886; №2390510/42253886; №2390506/42253886; №2390508/42253886; №2390507/42253886; №2390511/42253886; №2390509/42253886; №2390502/42253886;
від 10.02.2021 №2393187/42253886; №2393189/42253886; №2393188/42253886; №2393191/42253886; №2393190/42253886; №2393192/42253886; №2393193/42253886; №2393195/42253886; №2393196/42253886; №2393194/42253886;
від 12.02.2021 №2399152/42253886; №2399153/42253886; №2399156/42253886; №2399155/42253886; №2399154/42253886;
від 16.02.2021 №2406621/42253886; №2406607/42253886; №2406609/42253886; №2406612/42253886; №2406605/42253886; №2406603/42253886; №2406608/42253886; №2406611/42253886; №2406615/42253886; №2406606/42253886; №2406610/42253886; №2406614/42253886; №2406619/42253886; №2406617/42253886; №2406616/42253886; №2406618/42253886; №2406604/42253886;
від 25.02.2021 №2426277/42253886; №2426278/42253886; №2426276/42253886;
від 02.03.2021 №2441728/42253886; №2441725/42253886; №2441730/42253886; №2441726/42253886; №2441729/42253886; №2441721/42253886; №2441727/42253886; №2441718/42253886; №2441724/42253886; №2441722/42253886; №2441723/42253886; №2441717/42253886; №2441719/42253886; №2441720/42253886; №2441716/42253886; №2441708/42253886; №2441707/42253886; №2441713/42253886; №2441711/42253886; №2441714/42253886; №2441715/42253886; №2441709/42253886; №2441710/42253886; №2441712/42253886;
- зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в ЄРПН податкові накладні позивача: від 14.01.2020 №1, від 15.01.2020 №2, від 17.01.2020 №3, від 18.01.2020 №4, від 19.01.2020 №5, від 20.01.2020 №6, від 21.01.2020 №7, від 22.01.2020 №8, від 23.01.2020 №9, від 24.01.2020 №10, від 25.01.2020 №11, від 30.01.2020 №12, від 30.01.2020 №13, від 31.01.2020 №14, №15, №16, від 01.02.2020 №1, від 02.02.2020 №2, №3, від 03.02.2020 №4, від 04.02.2020 №5, №6, від 05.02.2020 №7, №8, від 06.02.2020 №9, №10, №11, від 07.02.2020 №12, №13, від 08.02.2020 №14, №15, від 09.02.2020 №16, №17, №18, №19, від 10.02.2020 №20, №21, №22, №23, від 11.02.2020 №24, №25, №26, №27, від 12.02.2020 №28, №29, №30, від 13.02.2020 №31, №32, №33, №34, від 14.02.2020 №35, №36, №37, №38, №39, №40, №44 від 15.02.2020 №41, №42, №43, №45, від 16.02.2020 №46, №47, від 17.02.2020 №48, №49, №50, №51, від 18.02.2020 №52, №53, №54, №55, №56, №57, №58, від 19.02.2020 №59, №60, №61, №62, №63, від 20.02.2020 №64, №65, №66, №67, від 21.02.2020 №68, №69, від 22.02.2020 №70, №71, №72, від 23.02.2020 №73, №74, від 24.02.2020 №75, №76, від 25.02.2020 №77, від 26.02.2020 №78, від 27.02.2020 №79, №80, №81, №82, від 28.02.2020 №83, №84, №85, №86, №87, №88, від 29.02.2020 №89, №90, №91, від 01.03.2020 №1, №2, №3, №4, №5, від 02.03.2020 №6, №7, №8, від 03.03.2020 №9, №10, №11, №12, від 04.03.2020 №13, №14, №15, №16, від 05.03.2020 №17, від 26.03.2020 №18, від 08.04.2020 №1, від 09.04.2020 №2, від 10.04.2020 №3, від 11.04.2020 №4, від 12.04.2020 №5, від 15.04.2020 №6, від 16.04.2020 №7, від 17.04.2020 №8, від 18.04.2020 №9, датою їх фактичного подання.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2022, адміністративний позов задоволено.
Постановою Верховного Суду від 04.07.2023 рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін. 
У березні 2023 року на адресу Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява Державної податкової служби України (далі також - заявник, ДПС України) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №580/7000/21, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Заява мотивована тим, що ТОВ «Презента Преміум» на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, зокрема, щодо придбання товару (ячменю, кукурудзи, пшениці, насіння соняшнику) посилалося на платіжне доручення №16 від 22.09.2019 по взаємовідносинах з ФГ «ГАЛ-Солюшнз». ГУДПС у Київській області, проаналізувавши зазначене платіжне доручення на підтвердження реальності здійснення господарської операції, вважало, що воно є сумнівним та ймовірно складене з порушенням чинного законодавства, у зв`язку з чим направило лист від 12.11.2021 №41867/6/10-36-20-07 до АТ «Сбербанк» про надання інформації стосовно проведення платежів банком згідно платіжного доручення №16 від 22.09.2019, а також щодо його справжності.
У відповідь на вищевказаний лист АТ «Сбербанк» листом від 16.11.2021 №15446/4/07-2-5-БТ повідомило, що зазначене платіжне доручення не проводилось по рахунку ФГ «ГАЛ-Солюшнз», відкритому в АТ «Сбербанк».
ГУ ДПС у Черкаській області листом від 30.09.2022 звернулось до АТ «Міжнародний резервний банк» щодо проведення платежів між Товариством та ФГ «ГАЛ-Солюшнз» згідно платіжного доручення №24 від 25.09.2019 (яке надано до суду у справі 580/7000/21).
Листом від 12.10.2022 АТ «Міжнародний резервний банк» повідомило, що не підтверджує справжності (оригінальності, автентичності) платіжного доручення №24 від 25 вересня 2019 року, оскільки зазначене платіжне доручення не проводилось по рахунку ФГ «ГАЛ-Солюшнз», відкритому в АТ «Міжнародний резервний банк».
Окрім того, заявник зазначає, що ТОВ «Презента Преміум» не надано до матеріалів судової справи №580/7000/21 відповідні договори про надання послуг з перевезення із автомобільним перевізником ТОВ «Добро Логістик» (відсутні акти виконаних послуг та оплати за надані послуги перевезення, а також в Єдиному реєстрі податкових накладних не прослідковується реєстрація податкових накладних щодо надання послуг з перевезення), у зв`язку з чим ДПС України листом від 25.10.2022 №12917/7/99-00-05-03-02-07 зобов`язано ГУ ДПС у м. Києві в порядку ст.73 Податкового кодексу України (далі також - ПК України) звернутися до ТОВ «Добро Логістик» із запитом про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо існування договірних відносин з ТОВ «Презента Преміум», а саме надання послуг перевезення вантажу у 2020 році.
ГУ ДПС у м. Києві листом від 27.10.2022 №62221/6/26-15-04-04-08 направлено лист до ТОВ «Добро Логістик» з метою отримання інформації та документального підтвердження по взаємовідносинам з ТОВ «Презента Преміум».
15.02.2023 ГУ ДПС у м. Києві отримано лист (відповідь) від ТОВ «Добро Логістик» (від 14.02.2023 № 14/02) про те, що жодних послуг у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 за замовленням Товариству з обмеженою відповідальністю «Презента Преміум» не надавалось.
Таким чином, заявник наголошує, що судом при вирішенні цієї справи враховано платіжні доручення та товарно-транспортні накладні, як доказ здійснення господарських операцій ТОВ «Презента Преміум», які фактично є підробленими. 
Враховуючи вищенаведене, заявник вважає, що вказані вище обставини (докази) є нововиявленими.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2023, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024, в задоволенні заяви відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №580/7000/21, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що інформація та документи, на які ДПС України посилається у заяві, не містить ознак та не є нововиявленими обставинами для перегляду вказаного рішення суду першої інстанції.
Окрім того, суди зазначили, що під час розгляду справи №580/7000/21 не досліджувались обставини господарських правовідносин позивача з його контрагентами-постачальниками, а відтак посилання на дефектність документів (платіжних доручень,  товарно-транспортних накладних) та нереальність господарських операцій, за результатами яких складені такі документи, є безпідставними, оскільки наведені обставини не були покладені в основу оскаржуваних рішень, проте можуть стосуватися предмету податкової перевірки, спір щодо якої у даній справі не розглядався.
З такими рішеннями судів попередніх інстанцій не погодилися відповідачі та подали касаційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просять їх скасувати та ухвалити рішення, яким задовольнити заяву про перегляд рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №580/7000/21 за нововиявленими, скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №580/7000/21 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Презента Преміум» відмовити повністю. 
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, ДПС України наполягає, що судами попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення по суті спору у цій справі, було враховано платіжні доручення та товарно-транспортні накладні, на які заявник вказував у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами, як докази здійснення господарських операцій з відповідними контрагентами, а відтак, такі рішення прийнято на підставі недопустимих доказів. 
Заявник вказує, що судами проігноровано принципи процесуального права, закріплені у статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), та здійснено поверхневий аналіз наявних в матеріалах справи доказів, що призвело до неврахування правової позиції ДПС України. 
Наголошує, що зазначеними у заяві доказами встановлено істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, в відтак такі є нововиявленими обставинами у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України. 
Касаційна скарга відповідача 1 містить аналогічні касаційній скарзі ДПС України доводи та вимоги. 
Ухвалами від 09.05.2024 та від 21.05.2024 Верховний Суд відкрив касаційне провадження за поданими скаргами для перевірки наведених у них доводів. 
Товариство правом подання письмових заперечень (відзиву) на касаційні скарги не скористалося, що не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Частинами другою - третьою статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
За змістом доводів касаційних скарг відповідачі вважають інформацію, зазначену в листах АТ «Сбербанк», АТ «Міжнародний резервний банк», в яких повідомлено про не проведення платіжного доручення №16 від 22.09.2019 та платіжного доручення №24 від 25.09.2019; листі ТОВ «Добро Логістик», в якому повідомлено, що жодних послуг у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 за замовленням ТОВ «Презента Преміум» не надавалось, нововиявленою обставиною в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України. Саме на неправильному застосуванні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України ґрунтуються вимоги касаційної скарги.
Так, згідно з положеннями частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до пункту першого частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Частиною четвертою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.
При цьому, необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).
Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Так, Верховний Суд неодноразово, зокрема, але не виключно, у постановах від 02 травня 2018 року у справі № 2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14224/15, від  23 липня 2024 року у справі № 380/2760/21, від 09 квітня 2024 року та від 03 липня 2024 року у справі  №280/4833/22, зазначав, що не належать до нововиявлених обставин нові докази або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову, спрямоване на переоцінку встановлених судом обставин. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Тобто, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують свідчення, висновки які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.
Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 820/1400/17 зазначав, що інститут перегляду судових рішень у адміністративних справах за нововиявленими обставинами є додатковою гарантією та можливістю реалізації основного завдання адміністративного судочинства, а саме - ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За своєю суттю він докорінно відрізняється від права на апеляційне або касаційне оскарження судових рішень. Інститут перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами спрямований на забезпечення додаткової можливості особі домогтися перегляду судового рішення з підстав наявності таких обставин навіть після використання права апеляційного та/або касаційного перегляду судових рішень, якими закінчено розгляд справи, і особа позбавлена можливості повторно звертатись до суду з таким самим позовом (до того самого відповідача, про той самий предмет спору і з тих самих підстав) і вимагати нового розгляду адміністративного спору з урахуванням нової обставини, яка має суттєве значення для його вирішення, але не була врахована судом при ухваленні судового рішення.
З урахуванням наведеного, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин, тому першочерговим обов`язком суду є встановлення відсутності або наявності нововиявлених обставин.
Так, згідно змісту заяви про перегляд рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №580/7000/21 за нововиявленими обставинами заявник вважав нововиявленою обставиною у справі, що розглядається, наявність інформації (листів) про не підтвердження проведення банківськими установами окремих платіжних доручень щодо сплати позивачем коштів за товар та про ненадання ТОВ «Добро Логістик» позивачеві послуг з перевезення товару, що, на переконання ДПС України, свідчить про здійснення позивачем неправомірної діяльності у межах спірних правовідносин, що не було враховано судом першої інстанції при прийнятті рішення у цій справі. 
Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що вказані обставини, на які посилається ДПС України, як на нововиявлені, не відповідають критеріям пункту 1 частини другої статті 361 КАС України та не є нововиявленими обставинами у цій справі, оскільки заявник покликається на докази, які отримані додатково вже після ухваленням судом 19 листопада 2021 року рішення у справі, що розглядається.
Також, колегія суддів звертає увагу, що в межах розглядуваної справи суд вирішував питання наявності підстав для реєстрації податкових накладних у розрізі прийнятих ГУ ДПС у Київській області рішень про відмову у їх реєстрації (про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних), а не досліджував питання реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
Як встановлено судами попередніх інстанцій рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 адміністративний позов ТОВ «Презента Преміум» було задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано відповідні рішення комісії ГУ ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язано ДПС України зареєструвати вищевказані податкові накладні датою їх фактичного подання. Рішення суду було мотивовано тим, що оскаржувані рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних та квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, не відповідають вимогам законодавства, не містять конкретної інформації щодо причин та підстави їх прийняття, не містять чітко визначених документів, яких не було надано платником податків. При цьому, суд першої інстанції констатував, що позивачем були надані документи та пояснення, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі відповідних податкових накладних складених ТОВ «Презента Преміум», а тому рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті комісією ГУ ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.
Тобто, слід констатувати, що реальність господарських операцій, за результатами яких були складені податкові накладні та по яким і були прийняті рішення контролюючого органу про відмову у їх реєстрації, не була предметом дослідження у цій справі.
Відтак, Верховний Суд вважає, що вказані обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, не відповідають критеріям пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України та не є нововиявленими обставинами у даній справі.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що доводи ДПС України, якими контролюючий орган вмотивовував необхідність перегляду рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №580/7000/21 за нововиявленими обставинами, фактично зводяться виключно до незгоди з вказаним судовим рішенням, а також до необхідності переоцінки та додаткової оцінки доказів щодо обставин, які вже встановлені судами, проте це не є підставою для перегляду справи саме за нововиявленими обставинами.
Колегія суддів з урахуванням вищезазначеного, звертає увагу на те, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані, причому така обставина вже мала існувати на час розгляду справи та ухвалення судового рішення. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі.
З урахуванням зазначеного колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ДПС України про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №580/7000/21, оскільки не є нововиявленими обставини (у відповідності до вимог чинного процесуального законодавства), на які посилається контролюючий орган у заяві про перегляд вказаного рішення суду за нововиявленими обставинами.
Переглянувши судові рішення в межах касаційних скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційні скарги Державної податкової служби України та ГУ ДПС у Київській області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024 слід залишити без задоволення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359, Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
У Х В А Л И В :
Касаційні скарги Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 та постанову  Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024 у справі №580/7000/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   Л.І. Бившева