УХВАЛА

17 березня 2025 року 
м. Київ

cправа № 910/2948/24 

Верховний Суд у складі  колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В. (головуючої  ), Бенедисюка І. М. та Ємця А. А., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернет Інвест" (далі - Товариство)  
на ухвалу Господарського суду міста Києва  від 03.06.2024 та 
постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 
за позовом Компанії Miele & Cie.KG (Мілє енд Ці. КГ, Федеративна Республіка Німеччина)
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдінг МВК";
Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Техно Україна";
Товариства з обмеженою відповідальністю "Европа ТЕК Україна";
Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеджер Трейдінг";
Товариства 
про припинення використання торговельних марок за міжнародними реєстраціями №597406, №908427, №1462994 і №1506263, заборону їх використання та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство 03.03.2025 (згідно з поштовою відміткою на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 зі справи №  910/2948/24 та ухвалити нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2024. 
За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 ГПК України. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах  3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу після їх перегляду в апеляційному порядку.
Предметом касаційного оскарження є ухвала Господарського суду міста Києва від 03.06.2024, залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 у цій справі, якою відмовлено у задоволенні клопотання Товариства про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2024 у цій справі.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову.
Водночас вказана ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку (згаданий пункт 4 частини першої статті 255 ГПК України), але не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини першої статті 287 ГПК України).
Наведене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.05.2021 у справі №  914/1570/20.
Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". При цьому процесуальні обмеження зазвичай вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб. 
За таких обставин Суд зауважує про те, що положення пункту 4 частини першої статті 255 ГПК України гарантують особі право саме на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову, тоді як приписи статті 287 ГПК України виключають можливість оскарження таких ухвал в касаційному порядку.
Отже, з огляду на викладене та враховуючи, що ухвала про скасування забезпечення позову не міститься в зазначеному переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства  на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 у цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини першої статті 287, статтею 293  ГПК  України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернет Інвест" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 зі справи №  910/2948/24. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя          І. Булгакова
Суддя          І. Бенедисюк
Суддя           А. Ємець