ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року 
м. Київ

cправа №  870/34/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О. В. - головуючий, Білоус В. В., Огороднік К. М. 

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В. 

розглянув апеляційні скарги Фермерського господарства "Івот-Агро" та  ОСОБА_1 
на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2024
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка"
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 
у справі № 14/2023
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" 
до 1) Фермерського господарства "Івот-Агро" та 2) ОСОБА_1 
про стягнення 417 882,80 грн 
та за зустрічним позовом Фермерського господарства "Івот-Агро" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" 
про тлумачення змісту правочину

Учасники справи: 
ТОВ "Полетехніка": не з`явився;
ФГ "Івот-Агро": не з`явився;
ОСОБА_1 : ОСОБА_2 ;

1. Короткий зміст заявлених вимог
1.1.          12.12.2023 до Західного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ "Полетехніка" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023 (далі - третейський суд), обґрунтована тим, що відповідачі за первісним позовом не виконують в добровільному порядку рішення третейського суду про стягнення з них заборгованості.
1.2.          29.07.2024 до Західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розстрочення виконання рішення третейського суду у справі № 14/2023.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
2.1.          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 заяву ТОВ "Полетехніка" задоволено та вирішено видати накази на примусове виконання рішення третейського. В задоволенні заяви  ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення відмовлено.
2.2. Ухвала суду в частині задоволення заяви ТОВ "Полетехніка" мотивована відсутністю передбачених статтею 355 ГПК України та частиною шостою статті 56 Закону України "Про третейські суди" підстав для видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а також невиконанням відповідачами за первісним позовом вказаного рішення третейського суду в добровільному порядку.
2.3.          Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд зазначив про на відсутність у процесуальному законі врегулювання питання щодо надання судом апеляційної інстанції відстрочки чи розстрочки виконання рішення третейського суду.

3. Встановлені судом попередньої інстанції обставини
Щодо видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду
3.1.          Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023 первісний позов ТОВ "Полетехніка" до ФГ "ІВОТ-АГРО" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто на користь ТОВ "Полетехніка" солідарно з ФГ "ІВОТ-АГРО" та ОСОБА_1 417 882,80 грн (з них:  262 702,23 грн - пеня; 139 369,36 грн - штраф; 15 811,21 грн - 3% річних та 4 178,83 грн на відшкодування третейських витрат). В задоволенні зустрічного позову ФГ "ІВОТ-АГРО" до ТОВ "Полетехніка" відмовлено.
3.2.          Рішення третейського суду у даній справі не скасовано та є чинним, рішення не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України, суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні та суду не подані.
3.3.          Справа, у якій прийнято рішення, підвідомча третейському суду, про що сторони зазначили в п.10.1. договору поставки №СДЮ-002/2021 від 10.11.2021 та п. 5.5. договору поруки від 10.11.2021, вимоги про стягнення заборгованості за якими були предметом первісного позову у третейській справі.
3.4.          Склад третейського суду відповідає вимогам закону. Докази невідповідності складу третейського суду вимогам статей 16-19 Закону України "Про третейські суди" відсутні.
Щодо розстрочення виконання рішення третейського суду
3.5.          Оскарження рішення третейського суду та видача наказу на виконання рішення третейського суду врегульовано нормами статей 346-351,   352, 356 ГПК України, які не містять повноважень апеляційного суду щодо надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення третейського суду.
3.6.          Статтею 331 ГПК України, на яку посилається заявник, врегульовано питання відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, поняття якого визначено в частині першій статті 232 ГПК України, тобто господарський суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення, яке прийнято саме господарським судом.

4. Короткий зміст апеляційних скарг
4.1.          ФГ "Івот-Агро" звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 та відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Полетехніка" про видачу наказів на примусове виконання рішення третейського суду.
4.2.           ОСОБА_1 також подала апеляційну скаргу на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2024, в якій просила скасувати ухвалу в частині відмови у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення третейського суду та постановити нове рішення, яким вищевказану заяву задовольнити та розстрочити виконання рішення третейського суду від 30.11.2023 у справі № 14/2023 у сумі 208 941,40 грн терміном на 12 місяців з дня постановлення ухвали суду, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 17411,78 грн.

5. Узагальнені доводи апеляційних скарг
ФГ "Івот-Агро"
5.1.          Оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема статті 56 Закону України "Про третейські суди", статті 355 ГПК України, а також без урахування норм Регламенту та Положення Третейського суду.
5.2.          Склад третейського суду був сформований з порушенням вимог Закону України "Про третейські суди", адже в договорі поставки №СДЮ-002/2021 від 10.11.2021 (пункт 10.1 з третейським застереженням) сторони не погодили склад третейського суду. 
5.3.          Третейським судом при ухваленні рішення вирішено питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, зокрема ОСОБА_1 . Відповідно до матеріалів третейської справи на виконання вимог Регламенту третейського суду відповідачі за первісним позовом не отримували повідомлень про подання позову до третейського суду, докази вручення позову відповідачам в матеріалах справи відсутні, як і докази вручення копії Положення про третейський суд, Регламенту, обов`язкового списку осіб, що можуть бути обрані (призначені) третейськими суддями, зразок заяви про намір обрання третейським суддею персонально визначених осіб.
5.4.          Суд попередньої інстанції видав наказ на примусове виконання рішення третейського суду, відмовивши у розстроченні виконання судового рішення з підстав відсутності повноважень суду на розгляд такої заяви, чим фактично позбавив солідарних  боржників  (відповідачів за первісним позовом) у зверненні з вказаною заявою.
ОСОБА_1 .
5.5.          Відмовивши у задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення, суд попередньої інстанції обмежив права скаржниці, яка в силу свого фінансового становища та обставин не має можливості виконати рішення суду відразу, але не відмовляється від його виконання, що порушує принцип верховенства права та права скаржниці на справедливий розгляд справи.
5.6.          В рамках третейської справи № 14/2023 солідарним відповідачем - ФГ "Івот-Агро" було подано до третейського суду заяву про розстрочення виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023. Однак ухвалою голови третейського суду від 25.07.2024 відмовлено у відкритті провадження з тих підстав, що не передбачено права третейського суду по наданню відстрочки чи розстрочки виконання рішення третейського суду після ухвалення ним рішення у справі. Відповідно вказане питання підлягало вирішенню саме Західним апеляційним господарським судом, який розглядав заяву про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду від 30.11.2023 у справі № 14/2023.
5.7.          При постановленні оскаржуваної ухвали, суд не врахував актуальну судову практику щодо розгляду заяв про розстрочення виконання рішення третейського суду апеляційним господарським судом як судом першої інстанції, зокрема постанову Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018, ухвалах Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 у справі № 873/73/24, від 02.10.2024 у справі № 873/145/21 та від 05.08.2024 у справі № 873/74/24. 

6. Позиція інших учасників щодо апеляційної скарги
6.1.          ТОВ "Полетехніка" у відзивах заперечувало проти апеляційних скарг, просило Суд відмовити у їх задоволенні, зазначаючи наступне:
- доводи апеляційної скарги ФГ "Івот-Агро" відносно того, що сторони не погоджували склад суддів, які уповноважені на розгляд справи сторін, а також того, що позивачем у третейській справі не надіслано заяву про обрання третейського судді солідарним боржникам, не відповідає дійсним обставинам справи; 
- підписавши договір поставки та договір поруки з третейським застереженням у них, сторони таких договорів надали свою згоду на визначений у них порядок розгляду для всіх спорів, що можуть виникнути між сторонами у зв`язку з виконанням договорів, а також підтвердили правове розуміння та правові наслідки такого третейського застереження;
- ФГ "Івот-Агро" помилково ототожнює порядок формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді з порядком формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору. Оскільки сторонами в договорах погоджено, що третейський розгляд справи здійснюється постійно діючим третейським судом, то таким чином, формування складу постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" має відбуватись відповідно до його регламенту;
- у третейському застереженні сторони погодили як кількісний склад суду, так і порядок формування персонального складу; 
- третейський суддя Кудінов В. В., який розглядав справу № 14/2023, був призначений третейським суддею відповідно до вимог Регламенту постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" та з урахуванням положень Закону України "Про третейські суди";
- третейський суд не вирішував питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у третейській справі; 
- наведені ФГ "Івот-Агро" в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду, а також побудовані на особистому тлумаченні скаржником норм процесуального закону;
- щодо оскарження ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення третейського суду, то матеріали справи не містять доказів про причини невиконання рішення та підстави розстрочення рішення третейського суду.

7. Апеляційне провадження 
7.1.          Ухвалою Верховного Суду від 26.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ФГ "Івот-Агро" та ОСОБА_1 на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2024, об`єднано апеляційні скарги в одне апеляційне провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.12.2024 - 14:30. Крім того, витребувано у Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" та/або Західного апеляційного господарського суду третейську справу №14/2023, а також у Західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 870/34/23.
7.2.           04.12.2024 до Верховного Суду надійшла заява від ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
7.3.          Ухвалою Верховного Суду від 04.12.2024 вказану заяву задоволено, вирішено проводити судові засідання у справі №870/34/23 за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Усенко А.О. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.
7.4.           05.12.2024 до Верховного Суду на запит із Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 870/34/23.
7.5.          В судове засідання 10.12.2024 з`явилася ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції). ФГ "Івот-Агро" в тексті апеляційної скарги просило здійснювати розгляд цієї справи без участі його представника.
7.6.          Позивач явку свого представника в судове засідання 10.12.2024 не забезпечив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до Суду не надходило. 
7.7.          До початку судового засідання 10.12.2024 на запит Верховного Суду з  Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" не надійшли витребувані матеріали третейської справи №14/2023.
7.8.          Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2024 розгляд справи було відкладено на 21.01.2025 - 14:45.
7.9.          16.12.2024 до Верховного Суду на запит від Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" надійшли матеріали третейської справи №14/2023.
7.10.          В судовому засіданні 21.01.2025 представник ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції) підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просила Суд скаргу задовольнити. Решта учасників явку своїх представників в судове засідання не забезпечили.
7.11.          В судовому засіданні 21.01.2025 оголошено перерву до 28.01.2025 - 14:30.
7.12.          В судовому засіданні 28.01.2025 представник ОСОБА_1 підтримала раніше надані пояснення, просила Суд апеляційну скаргу задовольнити.
7.13.           Решта учасників явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, але позиція по суті оскаржуваного рішення викладені в апеляційній скарзі ФГ "Івот-Агро" та відзивах на апеляційні скарги, поданих ТОВ "Полетехніка".
7.14.          Крім того, колегія суддів враховує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тому, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю учасників справи, які не забезпечили явку своїх представників.

8. Позиція Верховного Суду
8.1.          За правилами пункту 11 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.
8.2.          Підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами 2, 3 цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.
8.3.          Частиною другої статті 25 ГПК України, передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. Аналогічна норма міститься в частині другій статті 253 зазначеного кодексу.
8.4.          Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
8.5.          Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди  розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи щодо видачі наказів на примусове виконання рішень третейських судів.
8.6.           Предметом апеляційного оскарження у цій справі є ухвала Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 у справі № 870/34/23 про задоволення заяви ТОВ "Полетехніка" щодо видачі наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023 та відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання вказаного рішення третейського суду.
8.7.          За змістом апеляційної скарги ФГ "Івот-Агро" останнє заперечує висновки суду першої інстанції в частині задоволення заяви позивача про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду з підстав формування складу третейського суду у справі № 14/2023 з порушенням вимог законодавства, Регламенту та Положення третейського суду, а також вирішення третейським судом при ухваленні рішення у вищезгаданій третейській справ питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі. 
8.8.          Відповідно до обґрунтування, наведеного в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , остання заперечує висновки суду першої інстанції щодо розгляду поданого нею заяви про розстрочення виконання рішення третейського суду у справі № 14/2023. Заперечень з приводу видачі наказів на виконання рішення третейського суду за заявою позивача апеляційна скарга ОСОБА_1 не  містить.
8.9.          Переглянувши оскаржуване судове рішення у апеляційному порядку на підставі встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи, враховуючи визначені ГПК України межі перегляду, Верховний Суд зазначає наступне.
8.10.          У питанні щодо порядку та підстав видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду колегія суддів враховує, що відповідно до частини другої статті 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.
8.11.          Згідно з частиною третьою статті 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.
8.12.          Відповідно до статті 355 ГПК України, яка кореспондується зі статтею 56 Закону України "Про третейські суди", суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:
1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;
2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;
3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;
4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;
5) третейська угода визнана недійсною;
6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;
7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;
8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;
9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
8.13.          Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 ГПК України та пунктом 1-1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.
8.14.          Згідно з частиною першою статті 56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.
8.15.          При розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 ГПК України.
8.16.          З наведеного слідує, що ГПК України та Закон України "Про третейські суди" визначають вичерпний перелік підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, які підлягають перевірці та встановленню господарським судом за результатами розгляду відповідної заяви позивача у третейській справі про видачу відповідного виконавчого документу. 
8.17.          Згідно з встановленими судом першої інстанції у цій справі обставинами:
- ТОВ "Полетехніка" у третейській справі заявлено вимоги про солідарне стягнення з ФГ "Івот-Агро" та ОСОБА_1 заборгованості з підстав неналежного виконання ФГ "Івот-Агро" своїх зобов`язань за договором № СДЮ-002/2021 від 10.11.2021, виконання обов`язків якого забезпечено укладенням договору поруки від 10.11.2021 з ОСОБА_1 ;
- рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023 стягнуто солідарно з ФГ "Івот-Агро" та ОСОБА_1 на користь ТОВ "Полетехніка" заборгованість у загальній сумі 417 882,80 грн (в тому числі пеня, штраф;  3% річних та третейські витрати);
- справа № 14/2023 підвідомча третейському суду, про що сторони зазначили в пункті 10.1 договору поставки №СДЮ-002/2021 від 10.11.2021 та пункті 5.5. договору поруки від 10.11.2021;
- склад третейського суду відповідає вимогам закону;
- рішення третейського суду у даній справі не скасовано, є чинним та не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України;
- третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
8.18.          Врахувавши наведене, а також те, що рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023 добровільно відповідачами не виконано, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Полетехніка" щодо видачі наказів на примусове виконання вищезгаданого рішення третейського суду.
8.19.          Однією з підстав для відмови у видачі наказів на примусове виконання рішення третейського суду у справі № 14/2023 ФГ "Івот-Агро" в апеляційній скарзі зазначає формування складу третейського суду з порушенням вимог Закону України "Про третейські суди", Регламенту та Положення третейського суду. 
8.20.          З цього приводу колегія суддів зазначає, що згідно з частиною другою статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
8.21.          Склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів (частини перша, друга статті 16 Закону України "Про третейські суди").
8.22.          Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.
8.23.          Відповідно до статті 2 Закону України "Про третейські суди" третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.
8.24.          За змістом статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.
8.25.          Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Полетехніка" та ФГ "Івот-Агро" було укладено договір №СДЮ-002/2021 від 10.11.2021, в розділі 10 якого сторони погодили, що усі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього договору підлягають вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Правова ліга" (сайт суду - http://sud.te.ua) у відповідності з його регламентом. Третейський розгляд справи здійснюється постійно діючим третейським судом у складі з одного третейського судді. Місце знаходження третейського суду та місце розгляду спору: м. Тернопіль, майдан Волі, 4, поштовий індекс 46001. Мова третейського судочинства - українська. Сторони є такими, що розуміють правовий зміст та правові наслідки цього третейського застереження та вважають їх звернення до третейського суду достатнім заходом захисту своїх прав.
8.26.          Аналогічну третейську угоду викладено у пункті 5.5 договору поруки, укладеного між ТОВ "Полетехніка" та ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання обов`язку ФГ "Івот-Агро" щодо сплати грошових коштів за договором №СДЮ-002/2021 від 10.11.2021. За змістом вищезгаданого пункту 5.5 договору поруки сторони погодили, що усі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього договору (правочину), або у зв`язку з ним, або витікають з нього, у тому числі, що стосується його виконання, порушення, припинення будь-яким шляхом або недійсності, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Правова ліга", у складі з одного третейського судді. Місце знаходження третейського суду та місце розгляду спору: м. Тернопіль, майдан Волі, 4, поштовий індекс 46001. Мова третейського судочинства - українська. Сторони є такими, що розуміють правовий зміст та правові наслідки цього третейського застереження та вважають їх звернення до третейського суду достатнім заходом захисту своїх прав.
8.27.          Відомостей про оспорення або визнання судом недійсними вищевказаних третейських угод (третейських застережень) матеріали справи не містять та сторони не повідомляли. У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що включивши до умов договору №СДЮ-002/2021 від 10.11.2021 та договору поруки від 10.11.2021 третейські угоди (застереження), сторони названих правочинів підтвердили свою згоду з визначеним порядком розгляду спорів у третейському суді та обумовленими ним правовими наслідками.
8.28.          Відповідно до статті 6 Закону України "Про третейські суди" склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді); третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів; у постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду; у третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду; за всіх умов третейський суд може розглядати справи в будь-якій непарній кількості третейських суддів; якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів.
8.29.          Водночас, частиною першою статті 17 зазначеного Закону унормовано, що формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. 
8.30.          Зміст третейського застереження свідчить, що сторони також здійснили посилання на Регламент Третейського суду.
8.31. Відповідно до частини статті 56 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" (далі - Регламент), третейським суддею, який розглядає справу одноособово, третейськими суддями у разі розгляду справи у складі трьох третейських суддів, можуть бути призначені особи із списку третейських суддів Третейського суду за їх згодою, які прямо чи опосередковано не заінтересовані в результаті вирішення спору, а також мають необхідний досвід, ділові та моральні якості, необхідні для вирішення спору.
8.32.          За змістом статті 57 Регламенту у разі, якщо сторони не домовились про те, що справа розглядається третейським судом у складі трьох третейських суддів, справа підлягає розгляду третейським суддею одноособово. Третейський суддя, який розглядає справу одноособово, призначається за його згодою головою Третейського суду, його заступником, у відсутність голови Третейського суду, із списку третейських суддів Третейського суду. При розгляді справи у складі трьох третейських суддів головуючого складу третейського суду та третейських суддів призначає за їх згодою голова Третейського суду, його заступником, у відсутність голови Третейського суду, із списку третейських суддів Третейського суду. Після формування складу третейського суду, голова Третейського суду, його заступником, у відсутність голови Третейського суду, передає справу головуючому складу третейського суду або третейському судді, який розглядає справу одноособово. Призначення третейського судді або складу третейських суддів, а також передача справи головуючому складу третейського суду або третейському судді, який розглядає справу одноособово, оформляється розпорядженням голови Третейського суду, його заступника, у відсутність голови Третейського суду, яке є остаточним і не підлягає оскарженню.
8.33. Як вбачається з матеріалів справи:
- за змістом укладених між ТОВ "Полетехніка", ФГ "Івот-Агро" та ОСОБА_1 договорів сторони передбачили, що третейський розгляд справи здійснюється постійно діючим Третейським судом у складі з одного третейського судді;
- в матеріалах третейської справи № 14/2023 наявне розпорядження № 14/2023 Голови постійно діючого третейського суду при асоціації "Правова Ліга" від 07.08.2023, яким призначено ОСОБА_3 , за його згодою, третейським суддею у справі щодо розгляду позовної заяви ТОВ "Полетехніка" до ФГ "Івот-Агро" та ОСОБА_1 про стягнення 417 882,80 грн, матеріали справи передано на розгляд зазначеного третейського судді;
- сторонами у вищезгаданих договорах не передбачено особливого порядку формування складу Третейського суду для розгляду спору;
- в матеріалах третейської справи відсутні докази звернення ФГ "Івот-Агро" із заявою про відвід третейського судді Кудінова В. В.;
- докази про відсутність у третейського суду компетенції стосовно переданого на його вирішення спору не надано.
8.34.          З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів відхиляє твердження скаржника про формування складу третейського суду для розгляду третейської справи №14/2023 з порушенням вимог законодавства, зокрема Закону України "Про третейські суди", та Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова ліга" не надано. 
8.35.          Відносно доводів апеляційної скарги ФГ "Івот-Агро" про порушення Положення Третейського суду при формуванні складу третейського суду у справі №14/2023 колегія суддів зазначає, що скаржником не наведено, яку саме частину згаданого Положення не було дотримано. 
8.36. Також ФГ "Івот-Агро" посилається в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про розгляд третейської справи № 14/2023, у звязку з чим вважає, що третейським судом вирішено питання про права та обов`язки  осіб, які не брали участі у справі (у даному випадку ОСОБА_1 ). З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
8.37.          Склад учасників третейського розгляду визначено статтею 34 Закону України "Про третейські суди", відповідно до частини першої якої учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники.
8.38.          Стаття 2 Закону України "Про третейські суди" визначає, що сторони третейського розгляду (далі - сторони) - позивач та відповідач. Позивачами є фізичні та юридичні особи, що пред`явили позов про захист своїх порушених чи оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів. Відповідачами є фізичні та юридичні особи, яким пред`явлено позовні вимоги. 
8.39.          Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була безпосередньо стороною (відповідачем-2) за первісним позовом у третейській справі №14/2023, а тому положення пункту 9 частини першої статті 355 ГПК України в цьому випадку не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки названа норма стосуються кола осіб, які не є учасниками справи, але рішення третейського суду стосується їх прав, інтересів та обов`язків. 
8.40.          У даному випадку третейським судом розглянуто й вирішено спір у правовідносинах, безпосереднім учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення третейським судом виступала ОСОБА_1 , як сторона одного з договорів, з яких виник спір, та третейського застереження. Відтак скаржник помилково кваліфікує статус ОСОБА_1 у третейському спорі як особи, яка не брала участі у справі, тоді як третейський суд вирішив питання про її права та обов`язки, а не як сторони (відповідача) у третейській справі № 14/2023.
8.41.          Відносно належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд третейської справи №14/2023, колегія суддів зазначає наступне.
8.42.          Як вбачається з матеріалів третейської справи №14/2023, її розгляд неодноразово відкладався третейським судом, про що постановлялися відповідні ухвали суду від 22.08.2023, 05.09.2023, 19.09.2023, 03.10.2023, 23.10.2023, 13.11.2023, які надсилалися на адреси учасників третейської справи, зокрема й ОСОБА_1 , що підтверджується наявними в третейській справі доказами (зокрема фіскальні чеки, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення).
8.43.          Процесуальні документи третейського суду направлялися ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Однак відповідні поштові відправлення були повернуті на адресу третейського суду, з відміткою у довідці відділення поштового зв`язку про причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою". 
8.44.          При цьому колегія суддів враховує, що аналогічна адреса ОСОБА_1 зазначена як в заяві про розстрочення виконання рішення третейського суду, так і в апеляційних скаргах ФГ "Івот-Агро" та ОСОБА_1 .
8.45.          З наведеного слідує, що третейський суд надсилав ОСОБА_1 копії процесуальних документів за адресою, яка відповідає місцезнаходженню особи, і повернення повідомлення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", в силу частини третьої статті 120 і пункту 5 частини шостої статті 242 ГПК України, вважається врученням судового рішення, тому доводи скаржника щодо неналежного повідомлення про розгляд справи визнається необґрунтованим (подібний висновок щодо застосування положень статей 120, 242 ГПК України наведено у постанові Верховного Суду від 12.12.2023 у cправі № 916/905/23). 
8.46.          Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 25.06.2024, якою залишено без змін ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2024  у справі № 870/4/24 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду від 30.11.2023 у справі №14/2023 та залишення вказаного рішення третейського суду без змін.
8.47.          Інших підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду у розумінні статті 56 Закону України "Про третейські суди" та статті 355 ГПК України ФГ "Івот-Агро" в апеляційній скарзі не наведено і судом не встановлено.           
8.48.          З огляду на викладене, встановивши відсутність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Полетехніка" про видачу наказів на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023.
8.49.          Аргументи апеляційної скарги ФГ "Івот-Агро" зазначених висновків суду не спростовують.
8.50.          Відносно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про безпідставну відмову судом першої інстанції у задоволенні поданої нею заяви про розстрочення виконання рішення третейського суду у справі № 14/2023, колегія суддів зазначає наступне.
8.51.          В статті 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої 
8.52.          За змістом статті 331 ГПК України суд який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
8.53.          ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.
8.54.          Поряд з цим, необхідною умовою для задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення є ретельне з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін у справі. Це означає, що суд повинен дослідити та оцінити як доводи, так і заперечення кожної сторони. Зокрема, має бути врахований вплив рішення про розстрочення на права та інтереси позивача, його потенційні наслідки для виконання зобов`язання в повному обсязі та забезпечення належного рівня захисту прав сторін. Водночас суд повинен оцінити обставини, які обґрунтовують потребу відповідача у розстроченні, такі як фінансовий стан, характер зобов`язань та інші фактори, що можуть впливати на можливість своєчасного виконання рішення суду (подібні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 13.11.2024 у cправі № 926/4693/23). 
8.55.          За змістом оскаржуваної у цій справі ухвали суду першої інстанції вбачається, що суд відмовив у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення третейського суду з підстав відсутності у процесуальному законі врегулювання питання щодо надання судом апеляційної інстанції (який у даному випадку виступає як суд першої інстанції) відстрочки чи розстрочки виконання рішення третейського суду.
8.56.          Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки Законом України "Про третейські суди" передбачено наступне:
- повноваження складу третейського суду, яким вирішувався спір, припиняються після прийняття ним рішення по конкретній справі (стаття 21);
- рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню (стаття 55);
- заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом; сторона, на користь якої виданий виконавчий документ, одержує його безпосередньо у компетентному суді (стаття 56);
- компетентний суд - місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом (стаття 2);
- виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".
8.57.          Згідно з частиною другою статті 24 ГПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.
8.58.          Відповідно до статті 160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.
8.59.          Крім того, колегія суддів враховує постанову Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018 (провадження № 61-40258ав18) (на яку міститься посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ), згідно з якою за результатом апеляційного перегляду ухвали Апеляційного суду міста Києва від 12.06.2018 про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27.02.2015, Верховний Суд дійшов висновку про скасування вказаної ухвали та прийняття нового судового рішення про розстрочення рішення третейського суду.
8.60.          При постановленні оскаржуваної ОСОБА_1 ухвали в частині відмови у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення третейського суду у справі № 14/2023 Західним апеляційним судом вищенаведене не було враховано.
8.61.           Разом з цим, розглянувши наведені у заяві ОСОБА_1 мотиви для розстрочення виконання рішення третейського суді та заперечення з цього приводу, наведені позивачем, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви, але з інших підстав ніж ті, що були вказані Західним апеляційним господарським судом. 
8.62.          Так, з матеріалів справи вбачається, що у поданій суду заяві ОСОБА_1 в обґрунтування наявності підстав для розстрочення виконання рішення третейського суду посилається на введення воєнного стану в Україні, загальний економічний стан в країні, відсутність у заявниці достатнього матеріального статку, за рахунок якого вона може виконати рішення третейського суду у справі № 14/2023. До заяви додано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників про джерела / суми нарахованого доходу.
8.63.          Водночас, в прохальній частині вищевказаної заяви, яка підписана ОСОБА_1 , викладено наступні вимоги:
1) заяву про розстрочення виконання судового рішення Фермерського господарства "Івот-Агро" задовольнити в повному обсязі;
2) розстрочити виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023 відповідачу-1 ФГ "Івот-Агро" у загальній сумі 208 941,40 грн терміном на 12 місяців з дня постановлення ухвали суду, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 17411,78 грн.
8.64.          З наведеного слідує, що за своїм змістом прохальна частина заяви не відповідає її мотивувальній (описовій) частині, оскільки ОСОБА_1 , яка підписала цю заяву, в обґрунтування підстав для розстрочення виконання рішення третейського суду зазначала про наявність саме у ОСОБА_1 обставин, які ускладнюють виконання рішення, тоді як в прохальній частині вказано, що заява подана не ОСОБА_1 , а ФГ "Івот-Агро", і питання розстрочення порушено саме відносно вказаної юридичної особи.
8.65.          Крім того, додані ОСОБА_1 до заяви документи, а саме копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників про джерела / суми нарахованого доходу стосується не ФГ "Івот-Агро", а ОСОБА_1 , відносно якої вимогу про розстрочення судового рішення не заявлено.
8.66.          Позивач у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , серед іншого, наголошував на відсутності у матеріалах справи доказів на підтвердження фінансового стану ОСОБА_1 та ФР "Івот-Агро", а також доказів наявності або відсутності у власності відповідачів рухомого та/або нерухомого майна. 
8.67.          В обґрунтування своїх заперечень проти доводів ОСОБА_1 стосовно її скрутного матеріального становища і неможливості швидкого виконання рішення третейського суду у справі № 14/2023, позивачем надано до матеріалів справи витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Вишнева-Агро" (код ЄДРПОУ 39597143) та ФГ "Івот-Агро" (код ЄДРПОУ 42768734), зі змісту яких слідує, що ОСОБА_1 володіє 50% частки статутного капіталу ФГ "Івот-Агро" та 33% частки статутного капіталу ТОВ "Вишнева-Агро". Наведене, на переконання позивача спростовують аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 про її скрутний майновий стан та необхідність у зв`язку з цим розстрочити виконання рішення третейського суду. 
8.68.          Представник ОСОБА_1 пояснень щодо вищезгаданих заперечень позивача та наданих на їх підтвердження матеріалів не надав та не спростував.
8.69.          Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023 присуджено до стягнення на користь ТОВ "Полетехніка" солідарно з ФГ "Івот-Агро" та ОСОБА_1 грошові кошти у загальній сумі 417 882,80 грн, а не окремо визначену суму боргу з кожного з відповідачів у третейській справі, про що слушно зазначив позивач у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
8.70.          Оскільки у ФГ "Івот-Агро" та ОСОБА_1 виник солідарний обов`язок по сплаті боргу на користь ТОВ "Полетехніка", саме останньому (стягувачу) надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо.
8.71.          Натомість до заяви не надано доказів, які свідчили про погодження з ТОВ "Полетехніка" можливості стягнення із застосуванням процедури розстрочення виконання рішення третейського суду з ФГ "Івот-Агро" та/або ОСОБА_1 лише 50% присудженої до стягнення суми боргу, тобто у розмірі 208 941,40 грн як вказано у заяві ОСОБА_1 .
8.72.          З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, але з інших підстав аніж ті, що були наведені в оскаржуваній ухвалі Західним апеляційним господарським судом.
8.73.          При цьому Верховний Суд зазначає, що відповідне право господарського суду щодо розстрочення виконання рішення суду не обмежується певним строком, а може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред`явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом. Зазначена заява повинна бути обґрунтувати заявником і у ній мають бути вказані обставини, з якими пов`язується можливість розстрочення виконання рішення.
8.74.          Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції не було враховано судову практику, зокрема викладену в ухвалах Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 у справі № 873/73/24, від 02.10.2024 у справі № 873/145/21 та від 05.08.2024 у справі № 873/74/24, відхиляється колегією суддів з огляду на положення частини четвертої статті 236 ГПК України, яка передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
8.75.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, колегія суддів враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), в якому Суд зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
8.76.          Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що аргументи апеляційної скарги ФГ "Івот-Агро" в частині задоволення судом першої інстанції заяви ТОВ "Полетехніка" про видачу наказів на примусове виконання рішення Постійно  діючого  третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023 не знайшли свого підтвердження, тому вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
8.77.          В частині ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення третейського суду ФГ "Івот-Агро" в апеляційній скарзі фактично обмежилося посиланням на те, що видавши відповідні накази та відмовивши у розстроченні виконання рішення, суд першої інстанції позбавив солідарних  боржників (ФГ "Івот-Агро" та ОСОБА_1 ) права у зверненні з заявою щодо розстрочення виконання судового рішення. Водночас, жодної вимоги щодо заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення третейського суду в апеляційній скарзі ФГ "Івот-Агро" не міститься, оскільки останнє оскаржує ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 у даній справі саме в частині задоволення заяви позивача про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду.
8.78.          Відносно апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів враховує, що:
- скарга містить обґрунтування та вимоги лише щодо оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в частині прийнятого рішення за заявою про розстрочення виконання рішення третейського суду;
- доводи скаржника про те, що заява про розстрочення виконання рішення третейського суду у справі № 14/2023 підлягало вирішенню Західним апеляційним господарським судом, як судом першої інстанції, що розглядав заяву про видачу наказу на примусове виконання згаданого рішення третейського суду, знайшли своє підтвердження;
- за результатами апеляційного перегляду колегія суддів дійшла висновку про правильність висновку суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення третейського суду, але з інших мотивів, які вказані у даній постанові.
8.79.          З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а ухвала Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 у даній справі в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023 має бути змінена з викладенням мотивувальної частини ухвали в редакції цієї постанови, а в решті ухвала підлягає залишенню без змін. 

9. Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг
9.1.          Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
9.2.          Згідно з частиною четвертою статті 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. 
9.3.           За результатами перегляду оскаржуваного судового рішення Верховний Суд дійшов висновку про те, що ухвала Західного апеляційного господарського суду від  23.10.2024 у справі № 870/34/23 в частині задоволення заяви про видачу наказів на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023 підлягає залишенню без змін, а в частині відмови у задоволенні заяви про розстрочення виконання вищезгаданого рішення третейського суду - ухвала має бути змінена з викладенням її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
9.4.          Апеляційна скарга ФГ "Івот-Агро" не підлягає задоволенню і витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника. 
9.5.          Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, але враховуючи, що Верховний Суд погодився з судом першої інстанції в тому, що заява про розстрочення виконання рішення третейського суду не підлягає задоволенню, хоча й з інших підстав, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 269, 275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.  Апеляційну  скаргу Фермерського господарства "Івот-Агро" залишити без задоволення. 
2.  Ухвалу   Західного  апеляційного  господарського  суду  від  23.10.2024  у  справі №870/34/23 в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" про видачу наказів на примусове виконання рішення Постійно  діючого  третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023 залишити без змін.
3. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
4.  Ухвалу   Західного  апеляційного  господарського  суду  від  23.10.2024  у  справі №870/34/23 в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.11.2023 у справі № 14/2023 змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
5. В решті ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 у справі №870/34/23 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                  О. В. Васьковський

Судді                                                                      В. В. Білоус

                                                                      К. М. Огороднік