УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
04 лютого 2025 року 
м. Київ
справа №480/6396/24
адміністративне провадження № К/990/3861/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 та на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 у справі № 480/6396/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просив: 
визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 23.04.2024 №184150013561 про відмову в призначенні пенсії за віком;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи: у ВАТ "Механічний завод "Калязинський" на посаді слюсаря-монтажника 5 розряду з 01.01.2005 по 31.03.2009; у ВАТ "Механічний завод "Калязинський" на посаді фрезерувальника 5 розряду у період з 24.05.2011 по 03.04.2012, з 11.04.2012 по 18.01.2013, з 05.03.2013 по 01.07.2013, з 01.10.2013 по 17.01.2014, з 20.03.2014 по 11.10.2015; у ТОВ "Механічний завод "Калязинський" на посаді фрезерувальника 5 розряду у період з 01.11.2017 по 28.08.2018 та з 26.11.2018 по 19.11.2019;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та призначити пенсію за віком з дати досягнення пенсійного віку, а саме з 15.05.2024. 
Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 25.10.2024, позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком від 23.04.2024 №184150013561. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на території російської федерації у ВАТ "Механічний завод "Калязинський" на посаді слюсаря-монтажника 5 розряду з 01.01.2005 по 31.03.2009; у ВАТ "Механічний завод "Калязинський" на посаді фрезерувальника 5 розряду у період з 24.05.2011 по 03.04.2012, з 11.04.2012 по 18.01.2013, з 05.03.2013 по 01.07.2013, з 01.10.2013 по 17.01.2014, з 20.03.2014 по 11.10.2015; у ТОВ "Механічний завод "Калязинський" на посаді фрезерувальника 5 розряду у період з 01.11.2017 по 28.08.2018 та з 26.11.2018 по 19.11.2019. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.04.2024 про призначення пенсії за віком. У задоволенні інших вимог відмовив.
Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 06.01.2025 відмовив у задоволенні апеляційної скарги відповідача і залишив без змін рішення суду першої інстанції.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати і прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Дослідивши зміст касаційної скарги відповідача, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Сумський окружний адміністративний суд ухвалою від 24.07.2024 вирішив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Спір у цій справі виник через відмову контролюючого органу у призначені позивачу пенсії, оскільки період роботи позивача на підприємствах, розташованих на території російської федерації у визначені періоди не може бути зарахований до страхового стажу, оскільки з 01.01.2023 з російською федерацією припинена участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. І тому з огляду на те, що предметом спору є дії суб`єкта владних повноважень щодо відмови у призначенні пенсії, ця справа є справою незначної складності згідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права. 
Колегією суддів також не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
З огляду на вищевказане, Суд дійшов висновку що касаційна скарга не містить вагомих аргументів, які б свідчили про те, що розгляд такої справи матиме фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Щодо тверджень скаржника про те, що справа становить значний суспільний інтерес Суд зауважує, що вжите законодавцем словосполучення "значний суспільний інтерес" необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.
Суд дійшов висновку що касаційна скарга не містить вагомих аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме щодо цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення.
У касаційній скарзі заявник лише зазначає про обставини, на підставі яких відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії.
Натомість ці обставини та аргументи не є підставою для касаційного перегляду справи незначної складності. Скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Колегія суддів також не встановила випадків, зазначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 та на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 у справі № 480/6396/24.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржникові. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                      А.А. Єзеров

Суддя                                                                                          В.М. Кравчук 

Суддя                                                                                          О.П. Стародуб