УХВАЛА

10 лютого 2025 року 
м. Київ
справа №160/5839/20
адміністративне провадження № Зв/990/29/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Желєзного І. В.,
суддів -Мацедонської В. Е., Мельник-Томенко Ж. М.
розглянув у порядку письмового провадження заяву Чабаненко Валерії Тарасівни , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі                № 160/5839/20 за позовом ОСОБА_2 до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
У С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
1.          У травні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької обласної прокуратури (первинна назва - прокуратура Запорізької області), Офісу Генерального прокурора, у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив:
- визнати протиправним та скасувати графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, затвердженого головою Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (відповідно до протоколу засідання Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20 лютого 2020 року       № 1) ОСОБА_3 20        лютого 2020 року, в частині включення ОСОБА_2 (посвідчення № НОМЕР_1 ) під порядковим номером 429 до Групи 1 для проведення тестування 05 березня 2020        року;
- визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою» від 02 квітня 2020 року №        179;
- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Запорізької області від      29        квітня 2020 року № 728к;
- поновити ОСОБА_2 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби Запорізької обласної прокуратури ЄДРПОУ 02909973 (колишня назва прокуратура Запорізької області). Допустити рішення до негайного виконання;
- стягнути з Запорізької обласної прокуратури (колишня назва прокуратура Запорізької області), на користь ОСОБА_2 163 154,34 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 травня 2020 року (включно) по 20 травня 2020 року (включно), а також середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 травня 2020 року (включно) по день ухвалення судом рішення по суті у цій справі;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення шляхом зобов`язання Запорізької обласної прокуратури подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Короткий зміст судових рішень
2.          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від              21        жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, затвердженого головою Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (відповідно до протоколу засідання Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20        лютого 2020 року № 1) ОСОБА_3 20 лютого 2020 року, - в частині включення ОСОБА_2 (посвідчення № НОМЕР_1 ) під порядковим номером 429 до Групи 1 для проведення тестування 05 березня 2020 року. Визнано протиправним та скасовано рішення кадрової комісії № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою» від 02 квітня 2020 року      № 179. Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Запорізької області від 29 квітня 2020 року № 728к про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII з 30 квітня 2020 року. Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби Запорізької обласної прокуратури з 01 травня 2020 року. Стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 травня 2020 року (включно) по 21 жовтня 2020        року (включно) у розмірі 179 452,04 грн. Рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі              31 175,99 грн допущено до негайного виконання. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
3.          Постановою Верховного Суду від 28 липня 2022 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі № 160/5839/20. Ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.
Провадження за виключними обставинами
4.          У грудні 2024 року Чабаненко В. Т., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 28 липня 2022 року у цій справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявниця просить скасувати судове рішення суду касаційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої та апеляційної інстанцій.
5.          На обґрунтування поданої заяви представниця позивача посилається на Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2024 року № 11-р(II)/2024 у справі № 3-157/2023(290/23), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами.
6.          Ухвалою від 06 січня 2025 року Верховний Суд відкрив провадження за заявою Чабаненко В. Т., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 28 липня 2022 року в цій справі.
7.          У поясненнях на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами Офіс Генерального прокурора та Запорізька обласна прокуратура просять відмовити в її задоволенні та залишити в силі постанову Верховного Суду від 28 липня 2022 року.
8.          За доводами відповідачів, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце після його ухвалення, тому воно не може мати вплив на остаточне рішення Верховного Суду в цій справі.
Висновки Верховного Суду
9.          Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
10.          Пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
11.          Приписами частини шостої статті 361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
12.          Відповідно до частини першої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
13.          Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина друга статті 365 КАС України).
14.          Зважаючи на підстави звернення Чабаненко В. Т., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , із заявою про перегляд постанови Верховного Суду від 28 липня 2022 року за виключними обставинами, Суд звертає увагу на те, що питання про перегляд за виключними обставинами судових рішень, які набрали законної сили, у зв`язку із встановленою Конституційним Судом України неконституційністю (конституційністю) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, вже було предметом розгляду Верховного Суду.
15.          Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду розглядала зазначене питання в аспекті того, які судові рішення можуть переглядатися за виключними обставинами із указаної нормативної підстави. У постанові від 19 лютого 2021 року у справі №        808/1628/18 об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду висловила позицію, згідно із якою судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог не передбачає можливості його примусового виконання й тому не може вважатися «не виконаним» у розумінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, а значить не може переглядатися за виключними обставинами з указаної нормативної підстави. У цій постанові також значиться, що рішення Конституційного Суду України не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, адже на час виникнення спірних правовідносин і на час прийняття рішення суду першої інстанції положення відповідної норми були чинними та підлягали застосуванню.
16.          Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підтримана об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в ухвалах від 21 грудня 2022 року в справі №        140/2217/19 та від 22 грудня 2022 року в справі № 805/1312/16-а.
17.          Такий же підхід Верховний Суд застосував і під час розгляду заяв про перегляд за виключними обставинами судових рішень у справі №        600/1450/20-а (ухвала від 13 квітня 2023 року), у справі №        200/5229/20-а (ухвала від 27 квітня 2023        року) та у справі № 420/1255/21 (ухвала від 03 травня 2023 року).
18.          Дещо схожий підхід до перегляду судових рішень за виключними обставинами з мотивів встановленої Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, раніше висловила також Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від            18 листопада 2020 року в справі №        4819/49/19. З уваги на текстуальний виклад пункту 1 частини третьої статті        459 Кримінального процесуального кодексу України (в якому немає застереження "якщо рішення суду ще не виконане") - на підставі якого у справі №        4819/49/19 і розглядалося питання про можливість перегляду остаточного судового рішення за виключними обставинами - в цій постанові акцентується на тому, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням.
19.          Таким чином, дотримуючись окресленої правової позиції Верховного Суду щодо перегляду судових рішень, які набрали законної сили, з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, Суд у цій справі виходить із того, що постанова Верховного Суду від 28 липня 2022 року, щодо перегляду якої за виключними обставинами звернулась Чабаненко В. Т., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , є судовим рішенням, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, відповідно це судове рішення не підлягає примусову виконанню, тому - у значенні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України - не може переглядатися за виключними обставинами.
20.          Окрім наведених мотивів необхідно також зазначити, що відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічне положення міститься у статті 91 Закону України від 13 липня  2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» (далі - Закон № 2136-VIII). Водночас у частині першій статті 97 Закону № 2136-VIII визначено, що Конституційний Суд України у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.
21.          Аналіз норм розділу ХІІ Конституції України («Конституційний Суд України») та Закону № 2136-VIII дає підстави для висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі та застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі та виникли до ухвалення рішення Конституційним Судом України, проте продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення Конституційного Суду України.
22.          Таким чином, рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.
23.          У резолютивній частині Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2024 року № 11-р(II)/2024 у справі № 3-157/2023(290/23) визначено, що пункт 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня               2014 року № 1697-VII зі змінами утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. 
24.          Виходячи з імперативних приписів Конституційного Суду України щодо втрати чинності пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, на момент звернення до суду з заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі № 160/5839/20, зазначена норма є чинною, що спростовує твердження представниці позивача про ретроактивну дію рішення Конституційного Суду в цьому випадку.
25.           Зазначене в сукупності не може бути підставою для перегляду (зміни) правової позиції суду в спорі, щодо якого постановлене остаточне судове рішення.
26.          За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Чабаненко В. Т., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного від 28 липня         2022         року у справі № 160/5839/20.
27.          Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
28.          Згідно з частиною першою статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 359, 361, 368, 369 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні заяви Чабаненко Валерії Тарасівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі № 160/5839/20.
Постанову Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі № 160/5839/20 залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили з дати її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                            І. В. Желєзний
Судді:                                                                                                        В. Е. Мацедонська
                                                                                                      Ж. М. Мельник-Томенко