УХВАЛА

14 січня 2025 року 
м. Київ

справа №320/47969/23
адміністративне провадження № К/990/48997/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Рибачука А.І.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі № 320/47969/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Верховної Ради України, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення збитків,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Верховної Ради України, Державної казначейської служби України, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату державної (основної) пенсії, згідно зі статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 липня 2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 , державну (основну) пенсію по інвалідності з розрахунку 8-ми (восьми) мінімальних пенсій за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 липня 2021 року, з урахуванням вже виплачених сум;
- стягнути з Держави Україна на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді недоотриманої державної (основної) пенсії за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2021 року включно у розмірі 654 266 (шістсот п`ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят шість) гривень 14 копійок, заподіяної прийняттям неконституційного правового акта, шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного рахунку Державного бюджету України.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Держави Україна на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді недоотриманої державної (основної) пенсії за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2021 року включно у розмірі 654 266,14 грн (шістсот п`ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят шість гривень 14 коп.), заподіяну прийняттям неконституційного правового акту, шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного рахунку Державного бюджету України.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з судовими рішенням першої та апеляційної інстанцій, Державна казначейська служба України направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі № 320/47969/23, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2024 року касаційну скаргу Державної казначейської служби України було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у взаємозв`язку з частиною п`ятою статті 328 КАС України; документа про сплату судового збору у сумі 10  324,26 грн.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2024 року скаржником надіслано до суду касаційної інстанції заяву про усунення недоліків касаційної скарги та надано документи про сплату судового збору на суму 10  324,26 грн.
При цьому, у заяві про усунення недоліків касаційної скарги, відсутнє обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з частиною п`ятою статті 328 КАС України.
Суд зазначає, що у справах розглянутих у порядку спрощеного позовного провадження необхідно наводити та обґрунтовувати, як виключні підстави касаційного оскарження передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України так і загальні підстави передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Таким чином, з урахуванням зазначеного, скаржником не виконано вимог ухвали Верховного суду від 23 грудня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі № 320/47969/23 - повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          Т.Г. Стрелець
Судді                                                                                                               Н.В. Коваленко
                                                                                                              А.І. Рибачук